- Tady jste. - Ano.
Právě jsem se šla nadýchat čerstvého vzduchu.
- Myslela jsem, že jste šel na průzkum města. - Už vyrážím.
Tohle jsem vyzvedl na pevnině. Vyrobili to Athosiané.
Všechno nejlepší k narozeninám!
Hmm.
Je to nádherné.
Jak jste to zjistil?
Ani neceknu.
Skončili jsme s obytnými místnostmi. Jdeme dál.
Viděli jste nějaké lepší obytné místnosti než ty současné?
Několik. Nějaké jsou opravdu pěkné.
O jak velkých pokojích mluvíme?
Myslíte, že jsem obchodník s nemovitostmi? Jsme tu abychom odkryli tajemství Atlantidy.
Hledám jednopokojové doupě. Pokud možno s balkónem, ale to není podmínka.
- Podívejte se na tohle! - Měli bychom se cítit co nejpříjemněji, než nedorazí Wraithové...
Mlčte chvíli.
- Co? Co je to? - Nějaká laboratoř.
Už jsme jich našli tucty. Město je jich plné.
Něco nezvyklého?
Musím říct, že...ano.
Nemůžete se tu na ní dívat celý den. Co musíme udělat je dostat jí z toho boxu.
To nemůžeme. Podívejte na ní. Je nejméně 100 let stará.
Proto se počítá každá sekunda! Může zemřít zrovna, když se tu hádáme.
Jak může zemřít? Řekl jste, že byla zmražena.
Je ve stavu metabolické stáze. Stárnutí je značně zpomaleno, ale ne úplně zastaveno.
- Tahle žena je pořád naživu? - Ano.
Zaznamenávám známky života. Je v té komoře už 10 000 let.
10 000 let?!
Nevypadá na víc jak 9 000.
Bude stárnout velice pomalu dokud nezemře, spíše dříve než později,
což mě přivádí k mé původní myšlence.
Je tak stará, že se bojím, že by ji oživovací proces mohl zabít.
Nemůžeme si nechat možnost mluvit Antikem proklouznout skrz prsty - znovu.
Kdo ví v jakém stavu bude její mysl? Mohla by přenášet nějakou strašlivou nákazu.
Kdo ví co ví o našem městě nebo o nějakých ZPM, které se tu povalují?
Ah, to je myšlenka.
- Probuďte ji. - Ale...
- Rozhodla jsem se. - Děkuji.
A celou dobu jsme si mysleli, že město bylo opuštěné.
Je možné, že ji tu atlantiďané nechali, když opouštěli město zpět na Zemi?
- Možná tu chtěla zůstat. - Nebo na ní zapomněli.
V tom případě bude pěkně naštvaná až se probudí.
Když si na něco vzpomene.
Slabý dech.
Rychlý puls.
Zapnu EEG, abych zjistil nějakou mozkovou aktivitu.
- Co je to? - Nevím.
Adresy, pět adres.
M7G-677. Na téhle planetě už jsme byli.
Dr. Weirová.
Ahoj.
Slyšíte mě?
Ano, toho jsem se obával.
- Přepálený mrazák. - Myslel jsem, že byla zmražena.
10 000 let. Předpokládáte, že bude tancovat?
Ale ty oči. Podívejte se jí do očí.
Je rozsvíceno, ale nikdo není doma. Nemusím být doktor, abych to poznal...
Jistě, že nás vidí.
A slyší.
Ahoj. Jak se cítíte?
- Fungovalo to. - Co to bylo?
- Řekla: "fungovalo to". - Co to znamená?
- Myslím, že něco fungovalo. - To je velice bystré.
Díky.
Ahoj?
Usnula. Až bude víc stabilní, převezte ji na ošetřovnu.
A chci ji celou dobu natáčet a nahrávat.
Možná už nebudeme mít druhou šanci, kdyby něco řekla.
Doufejme, že budeme mít první, huh?
- Pěkně velký, co? - Jenom narážím na jeho rozlohu.
- Není tak velký... - Pánové.
Právě jsme přemýšleli, jestli jsou v Atlantidě i nějaká další zmrazená těla.
To nemůžeme vědět.
Bylo by to jako prozkoumat každý pokoj na Manhattanu. To chvíli potrvá.
Bůh ví jaká další překvapení tam nejsou vidět se na senzorech.
- Jsme tu proto, abychom to zjistili. - Dr. Weirová.
- Ano? - Měla byste jít na ošetřovnu.
- Náš pacient se probudil? - Ano a říká velice podivné věci.
Jsme na cestě.
Každou chvíli omdlévá, stále je velice slabá.
Ale je na ní něco velice divného.
Říká mi Carsone. Zná moje jméno.
- Možná vás zaslechla, jak s někým mluvíte. - Ne.
- Když se probudila, byl jsem tu sám. - A co podvědomě?
Slyšela jsem příběhy o pacientech v kómatu, kteří slyšeli...
Jde tu o víc. Hodně toho ví.
Jak se cítíte?
Podívej se na sebe.
Nemyslela jsem si, že tě ještě někdy uvidím.
Strašně jste mi chyběli.
- I vy, Rodney. - Vidíte?
Promiňte? Známe vás?
Ó, ano.
Já jsem ty, Elizabeth.
- Cesta časem? - To říkala.
Nějak našla způsob, jak cestovat zpět časem
do doby, kdy město obývali Antikové.
Jak to udělala?
To bude první otázka, na kterou se jí zeptám, až se zase probudí.
- Jestli se vůbec probudí. - Je tady možnost, že je prostě...
Jak je ten správný výraz...cvok?
Může být senilní, ano, ale to nevysvětluje, proč toho o nás tolik ví.
Je cestování časem vůbec možné?
Neexistují žádné fyzikální zákony, které by to znemožňovaly.
Bylo by to velice obtížné.
Potřebujete technologii k manipulaci s černými děrami, abyste vytvořil červí díry
nejen mezi místy ve vesmíru ale i v čase.
- Nezapomeňte zmínit pěkný DeLorean. - Nezačínejte zase s tím filmem.
Já ho mám rád.
Výsledky testu DNA. Shodují se.
Ona je vy.
Vím na co myslíte.
Když na nás v té stázové komoře čekala celá tisíciletí,
proč jí systém neprobudil, když jsme přišli?
Odpověď: Probudil. Procházel jsem si data z našeho příchodu.
Jedna z prvních věcí, co jsme zaznamenali, bylo náhlé vzedmutí energie
v části města, kde byla stázová laboratoř.
Snažilo se jí to oživit, jenom jsme to nevěděli.
Vše, co jsme viděli, bylo více energie odebírané z už tak vyčerpaného ZPM,
tak jsme vypnuli sekundární systémy a skoro jsme jí zabil...vás.
- Jak moc je to divné, co? - Moc. Moc, moc divné.
Dívat se na sebe...
Jaký budete.
Vlastně, jaká budete je odlišné od toho, jaká je právě teď.
Ve chvíli kdy se vrátila zpátky časem, vytvořila alternativní realitu,
druhé já žijící v paralelním světě.
Odpovídá to jedné z mnoha interpretací kvantové teorie.
Zjednodušeně tato interpretace stojí na tom,
že vesmír je rozdělen na nekonečné množství svých kopií,
ve kterých ke každému možnému rozhodnutí existuje každý možný výsledek.
- Zjednodušeně. - Jo, v kostce.
Elizabeth?
Musím ti toho tolik říct.
- Papír...měla jsem papír. - Ano.
Ano, máme váš papír.
Omluvte mojí necitlivost, ale potřebujeme vědět vše o vašem setkání s Antiky,
od chvíle kdy jste se vrátila časem, hlavně, jak jste se vrátila časem...
Rodney...nechte mě mluvit.
Jo.
Byla to nehoda.
Vzpomínám si, jak jsme přišli skrz Hvězdnou bránu.
Světla začala svítit sama od sebe...
...cítila naší přítomnost
Kdo to dělá?
Město se pomalu probouzelo.
Dr. Weirová, tohle musíte vidět.
Je tu toho hodně věcí, co musím vidět. Jen buďte opatrní.
Tohle musí být řídící místnost. Tohle je očividně jejich verze DHD.
- Očividně. - Energetické řídící systémy.
- Počítačového rozhraní. - Proč to nezjistíte?
Začala svítit světla, vzduch začal proudit,
ale do těchto konzol nepřichází žádná energie.
Počkat. Takhle se to nestalo.
Když jsme dorazili, všechno se zapojilo. Světla, počítače, energetické systémy.
- Okamžitě jsem se dostal do databáze. - Tak se to nestalo.
Ne poprvé.
- Nemohl byste jí něco dát? - Je ve velice špatném stavu.
Její krevní tlak je nízký a její srdce je velmi slabé.
Pokud jí podám stimulant, bojím se, že by to mohlo způsobit arytmii nebo hůř.
Nemluvím o silném stimulantu, jenom tak, aby jí to udrželo vzhůru o trochu déle.
Dostali jsme z ní jenom pár slov než zase usnula.
Což, vám musím připomenout, není nic divného na ženě, které je 10 000 let.
Carsone, rozumím vaší zdrženlivosti,
ale věřte mi když říkám, že to zvládne
a vím, že by to chtěla.
Dobře.
To je v pořádku, Carsone.
Všechno mi to připadá stejně divné jako vám.
Jak se vede našemu pacientovi?
Tlak se zvyšuje a jak jste řekla, je mnohem víc vzhůru.
Jsi připravená na projížďku?
Vidět město jako je tohle, sedící na hladině oceánu,
nedokážete si ani představit, jak se mi ulevilo.
Co to říkáte? Město se poprvé nevynořilo?
Ne. Ne.
Město mělo vážné potíže od chvíle, co jsme dorazili.
S dočasnými zdroji energie
se pokoušíme dostat se do hlavního energetického systému města.
Dr. Weirová, Plukovník Sumner. Můžete jít sem dolů za mnou? Jsme tři patra pod vámi.
- Už jsem na cestě. - Jak si tu vedeme?
- Zatím nic. - Podívejme se, co můžeme dělat.
Byly jsme schopni zabezpečit jen zlomek tohoto místa. Je obrovské.
- Takže by to opravdu mohlo být ztracené město Atlantida? - To je dobrý tip.
Ó, můj Bože!
Jsme pod vodou.
Řekl bych, že jsme několik stovek stop pod hladinou.
To může být problém.
Ó, ne!
Dr. Weirová, potřebuji vás okamžitě v řídící místnosti.
Město má štít, energetické silové pole, které zadržuje vodu.
Tedy, mělo štít. Energetické systémy se blíží k maximální hranici.
Náš příchod hodně urychlil jejich vyčerpání.
Štít se rychle hroutí. Několik sekcí města už je zatopeno.
- Můžeme použít naše generátory? - Pravděpodobně ani nemáme čas to vyzkoušet.
Když říkám, že se rychle hroutí, myslím tím rychle.
Plukovníku Sumnere, nařiďte vašim lidem,
aby přestali prozkoumávat město a okamžitě se stáhli do místnosti s bránou.
- Sumnere, rozumíte? - Dr. Weirová, tady Sumner...
Plukovník Sumner se utopil?
A nebyl jediný, kdo zahynul.
Měli bychom začít evakuovat lidi skrz bránu.
Nemůžeme. Všechna energie, co zůstala v systému, byla převedena k udržení štítu.
Víme proč se to děje právě teď?
Spotřeba energie vyskočila, když jsme přišli.
- Tohle se děje kvůli našemu příchodu? - Ano.
- Co pomocná energie? - Propojím bránu s jedním z našich generátorů.
Grodine, podívejte se, jestli nenajdete nějaké adresy v databázi.
Nebude dost energie na cestu zpět na Zemi, ale možná dost energie pro cestu do Pegasu.
Někteří naši lidé objevili hangár plný lodí.
Vesmírné lodě? Měli bychom se na to podívat.
- Mohl byste zjistít...? - Umím létat skoro se vším.
Dobře. Běžte.
- Začnu s touhle. - Co hledám?
Kolik lidí se do nich vejde.
Dvě mola už jsou skoro úplně zaplavena, třetí se brzo také zhroutí.
Dr. Weirová, každá tahle loď může nést několik lidí.
Ale zjistit, jak s nimi létat, je něco jiného.
Podívám se, jestli najdu nákresy.
- Tahle loď vypadá jinak než ostatní. - Jak jinak?
Má jinou ovládací konzoli. Zavolal jsem na to Zelenku.
- Dobře. Jsem taky na cestě. - Ó, ne!
- Co je? - Město je v samo-ochranném módu.
Po celém městě se zavírají vzduchotěsné dveře. Uvěznilo to naše lidi.
- Může je to ochránit? - Většina místností je už zatopena.
Lidé jsou tam uvězněni a voda stoupá.
Zkusím obejít systém, ale mohlo by nám to zabránit v napájení Hvězdné brány.
Jestli jsou ty lodě naší jedinou cestou odtud, nečekejte moc dlouho, abyste se dostali do hangáru.
- Rodney! - Ano, ano, ano, slyšel jsem. Běžte.
- Jak si vedeme? - Tahle loď je jiná než ostatní.
- Co dělá? - Nevím. Potřebuju víc času.
Nemáme čas! Předpokládám, že je vzduchotěsná.
- Je to vesmírná loď. Měla by být. - Našel jsem výsuvnou střechu hangáru.
Pokusím se jí otevřít.
Co to bylo?
Všechny dveře vedoucí z řídící místnosti se zabouchly. Jsme tu zamčení!
- Můžete je otevřít? - Snažím se!
Zapomeňte na to! Místnost s bránou se zatápí.
Dostaňte se sem! Čekáme na vás!
Budu se snažit otevřít střechu. Jakmile se otevře, leťte.
- Rodney! - Není čas se hádat.
Za chvíli se to tu zhroutí. Jen se zavřete a leťte.
Nemohl jste nic dělat.
Během pár sekund byla řídící místnost zaplavena.
Zemřel jsem?
Až do konce jste nepřestával zkoušet otevřít střechu.
No...člověk by rád věděl, jaký je nejlepší způsob, jak zemřít,
vzhledem k tak strašlivým podmínkám.
- Teď už to vím. - Při pokusu zachránit životy druhých.
Ale nakonec se vám to nepovedlo.
- Jsem si jistý, že kdybych měl ještě pár sekund... - Počkat.
Proč se nezapnula bezpečnostní pojistka a město se nevynořilo na povrch?
Protože poprvé tu žádná pojistka nebyla.
Atlantida zůstala na mořském dně.
Štít se úplně zhroutil.
Voda vše rozbíjela a zatopovala každou místnost ve městě.
Vy jste se oba utopili, když jste se pokoušeli dostat naše lidi do lodí.
A my s Dr. Zelenkou jsme zůstali v pasti.
Musíme se odsud dostat!
- Otevřel McKay tu střechu? - Nevím.
Šest nás tu uvázlo v jedné z těch lodí! Co máme dělat?
- Co jste udělal? - Myslím, že jsem to zapnul.
Vydržte, seržante.
Nejsem moc na manuály, ale jeden bych teď rád použil.
- Ó, můj Bože! - To je vesmír. Co se stalo?
- Co jste udělal? - Nevím. Jenom jsem...
Co to bylo?
Útočili na nás. Nevěděli jsme kde jsme, ani kdo na nás střílí.
A právě když John...
- Carsone! - Potřebuji okamžitě lékařskou pomoc.
Jak se jí vede?
Je stabilizovaná, ale je stále velice slabá. A slábne.
Vaše smrtelnost na vás zírá přímo z její tváře.
Neumím si představit, jak se musíte cítit.
Když se na mě podívá,
je to jako by četla moje myšlenky
a já její.
Je to velice zneklidňující.
Právě když si začnete myslet, že tohle místo už nemůže být divnější.
Ten puddle jumper, ve kterém unikli, musel být nějaký stroj času.
Musel mít zabudovaný nějaký přídavný komponent.
- Proudový kondenzátor. - Jo.
Otázkou je, kde je ten stroj času teď, hmm?
A proč se jí nezeptáme?
Co se stalo?
Můžete nám něco říct? Ta loď, ve které jste utekli, kde je teď?
Je zničená.
- Kdo to na nás střílí? - Lepší otázka je: Jak máme střílet my?
To jsem udělal já?
Držte se!
Další věc co vím je,...
...že jsem se probudila tady.
Myslíte teď?
Ne. Tehdy.
Už jste vzhůru.
Jeho jméno bylo Janus.
Vyléčil má zranění
a vysvětlil mi, co se stalo.
Vaše loď byla sestřelena.
Vyzvedli jsme jí ze dna oceánu.
Major Sheppard, Dr. Zelenka?
Nikdo nepřežil.
Ha! Ah, trpká chuť úplného selhání, hmm?
Kdybyste prostě vymyslel, jak spravit ten zatracenej štít, nikdo z nás nemusel zemřít.
Statečně jsem se vás pokusil zachránit, tak mi promiňte, že...
Pánové. Soustřeďte se.
Prosím pokračuj.
Samozřejmě jsem byla velice zmatená.
Vysvětlil mi, že ta loď, ve které jsme unikli,...
byl stroj času.
To on ho postavil.
Když jsem se cítila lépe, přivedl mě před Atlantskou radu.
Vítáme vás ve městě Atlantidě.
Děkuji.
Naneštěstí jste přišla v čase velkého konfliktu.
Už dlouhá léta jsme v obležení a kvůli obraně jsme město potopili.
Ano, tak jsme našli město, když jsme přišli skrz Hvězdnou bránu.
- Ze Země? - Ano.
Za 10 000 let od teď.
To může být potvrzení toho, že naše činy
zajistí ochranu tohoto města na tak dlouhou dobu.
Doufejme, že příchod Dr. Weirové tuto možnost nezměnil.
Přímým střetnutím s Wraithy, už mohla uvést do chodu
řetězec událostí, které mohou vést k budoucnosti velice odlišné od té, kterou opustila.
Promiňte. Kdo jsou Wraithové?
Řekli mi o bytostech zvaných Wraithové,
krutých a hrozivých nepřátelích,
jejichž moc a technologie se vyrovnala jejich.
Ano, vlastně jsme je už...
Atlantiďané vyslali delegaci
chráněnou jejich nejmocnějšími loděmi,
ve slabé naději na vyjednání příměří.
Jedna proti jedné byly Atlantské lodě silnější,
ale Wraithů bylo příliš mnoho.
Po této velké bitvě... to byla jen otázka času.
Očekáváme poslední z našich transportních lodí než začne naše evakuace skrz Hvězdnou bránu.
- Kam půjdete? - Vracíme se na Zemi.
Můžete se k nám připojit.
Děkuji. Je to velice laskavé, ale...
Jsem si jistá, že musíte chápat mou touhu vrátit se do budoucnosti k mým lidem.
Doufala jsem, že budu moci znovu použít stroj času,
a naprogramovat ho na přesný okamžik, když projdeme bránou,
a pokud by to bylo možné vzít sebou ZPM,
to by nám velice pomohlo.
- Energetické systémy byly vyčerpány... - Ne.
Dost toho pozměňování času.
- Kauzalita nemůže být jen tak porušována. - Nikdo ji neporušuje jen tak.
Ty ano, svým trváním na pokračování experimentů
navzdory rozhodnutí této rady.
Přikázali jsme ti zastavit tyto aktivity a přesto tu sedíme
tváří v tvář s návštěvníkem z budoucnosti,
který dorazil ve stroji, který jsi souhlasil nepostavit.
Chystáme se opustit toto město
v naději, že tu bezpečně zůstane po mnoho let,
a jednoho dne se sem náš druh vrátí.
A oni se vrátili.
Díky mým experimentům máme nyní příležitost...
Dost! Na tohle nemáme čas.
Tímto ti přikazuji zničit toto zařízení na cestování časem
a všechen materiál s ním spojený.
Můžete se vrátit s našimi lidmi zpět na Zemi.
K vašim lidem se ale nevrátíte.
Testy potvrzují, že její kosterní, svalová, oběhová, i nervová soustava
je zničená stářím.
Selhávají jí ledviny, játra, a při minulém selhání dostala mrtvici.
- Kolik má času? - Pochybuji, že přežije noc.
Prosím.
Nevím kolik mi zbývá času,
abych vám řekla příběh, na který sem čekala tak dlouho, abych ho řekla.
Oh...
Rada, byli velice rozčílení.
Řekla jsi, že se rozhodli zničit stroj času.
Snažila jsem se jim to vymluvit. Nemohla jsem se vzdát naděje.
Naštěstí jsem měla spojence.
Musíš si promluvit s Morosem. Dr. Weirová se sem nedostala vlastní vinou.
- Nemůže za to být potrestána. - Může se s námi vrátit na Zemi.
Potřebuje se vrátit do svého času, ne zůstat v našem.
To není možné. Je mi líto.
Počkejte. Myslím, že nechápete, jak daleko jsme zašli
nebo jak moc moji lidé obětovali v naději, že se s vámi setkají.
Říkáme vám Antikové, stavitelé bran.
Prošli jsme celé galaxie v touze, že najdeme dobré lidi.
Prosím, není tu žádná jiná možnost, jak byste nám mohli pomoci?
Po evakuaci můžeme permanentně zablokovat bránu.
Tak se sem váš tým v budoucnu nebude moci dostat.
Město možná nebude nikdy objeveno.
- Ale jejich životy budou zachráněny. - Děkuji za vaši nabídku.
Ale my jsme průzkumníci, stejně jako vy.
Což není překvapením,
jelikož jsou druhou evolucí našeho druhu.
Nerozumíš? Toto město přežije 10 000 let.
Rozhodnutí Rady je konečné.
Janus samozřejmě odmítl uznat porážku.
Čím víc mu někdo říkal, aby to nedělal, tím víc to udělat musel.
A tak, za zády Rady, přišel s náhradním plánem.
Vše co jsem mohla dělat, bylo držet s ním tempo.
Můžu se zeptat co děláte?
Vypočítávám potřebné množství energie.
- Potřebné pro...? - Štít se zhroutil krátce po vašem příchodu.
Musím najít způsob, jak zvýšit zásobu energie.
- Jak jim říkáte? - ZPM. Zero point modul.
Ano.
Jsou navrženy, aby fungovali souběžně, všechny tři poskytují městu energii zároveň.
Avšak, použité popořadě, by měly být schopné
udržet potřebnou energii po potřebný čas.
Nemohla jsem uvěřit svým očím.
Tři ZPM, přímo přede mnou.
Je tu ovšem malý problém.
Někdo bude muset zůstat ve městě, aby převáděl energii z jednoho do druhého,
aby je postupně střídal.
- Během tisíců let? - Je to možné.
Janusi, prosím ohlas se v řídící centrále.
Jejich transportní loď přilétala. Dostala se pod těžkou palbu.
Maskovací štíty poškozené. Opětujeme palbu.
- Je tu příliš mnoho nepřátelských lodí. - A další se blíží.
Převeďte pomocnou energii. Zkuste jim utéct.
Na tom transportu je více než 300 lidí.
Štíty jsou dole!
Začněte s evakuací. Musíme hned odejít.
Sakra. Zase jsem usnula.
No, nejsi jediná.
- Máš bolesti? - Připustili bychom je, kdybychom je měli?
Přála bych si, abychom pro tebe mohli udělat víc.
Podívej se na sebe.
Pořád ustaraná. Moc na sebe tlačíš.
Pamatuješ si to mizerné baltské vyjednávání?
Co nám potom řekl Simon?
"Oddechni si" mimo jiné.
Užij si okamžik, to co je tu právě teď.
Slunce...vánek.
Naše narozeniny.
Sheppard si to nemohl nechat pro sebe, co?
Jenom říkám, aby jsi na sebe přestala být tak tvrdá.
Život je rychlý.
- Ne pro tebe. - Bylo to moje rozhodnutí, Elizabeth.
Nerozmyslela jsem si to tehdy a nelituji toho ani teď.
- Kde je Dr. Weirová? - Už prošla bránou.
Byla mezi prvními evakuovanými.
Dobře.
Janus pro mě připravil stázovou komoru.
Řekl, že to bude jako hluboký bezesný spánek.
Zadávám příkazy systému, aby vás oživil dvakrát,
v intervalu přibližně 3 300 let, takže budete moci střídat ZPM.
Dám vám instrukce, jak poté reaktivovat stázový proces.
Také zadávám nutné příkazy, aby konečný proces oživení začal ve chvíli,
kdy senzory zjistí přítomnost vašeho...expedičního týmu.
Podívejte, cítím, že vám musím říct, že je tu možnost,
i když malá, že se to nepovede.
Já vím.
Je nemožné předpovědět, co se stane za tak dlouhý čas.
Jsem přesvědčený, že přežijete.
Ale pokud se ne, naprogramoval jsem pojistku k ochraně města.
- Pojistku? - Ano.
Když se energie vyčerpá, mechanismus držící město na dně oceánu se uvolní
a město se vynoří na hladinu.
Opravdu?
A potom odešli, všichni,
vrátili se bránou na Zemi.
Co to je?
Můj výzkum.
Chcete postavit další časovou loď?
Pochybuji, že uspěji. Rada bude sledovat každý můj pohyb.
Jsem si jistá, že najdete způsob.
Zablokoval jsem v bráně všechny adresy kromě Země. Budete v bezpečí.
- Děkuji. - To já děkuji vám...
Dáváte mi naději, že Atlantida přežije dalších 10 000 let
a že ji znovu objevíte.
Jsem připravený.
A pak jsem byla sama.
Uvedla jsem město do spánku...
...a začala má dlouhá cesta domů.
Fungovalo to...stáze, pojistka.
Vzdala jsi se celého života.
Ne, protože my jsme stejná osoba.
Nejlepší část mého života právě začíná.
Prozkoumávám novou galaxii.
Mám před sebou pořád ještě hodně let.
Věř sama sobě, Elizabeth.
Všechno, na čem záleží, je tato chvíle.
A ten papír, co jsem napsala pro případ, že bych nepřežila.
Už Rodney zjistil co to je?
- Pět adres. - Základny.
Každá se ZPM.
Janus mi je řekl.
Ten papír, který měla, jsou to souřadnice planet, na kterých jsou ZPM.
- Mohou tam stále být. - M7G-677! Máme...
Už bychom chtěli začít s hlášením, takže...
Hned tam budu.
Vlastně, Johne... dejte mi minutku, ano?
Jistě.
Czech subtitles by d3u5
DVD verze a úpravy: Swan