Haló.
Je tady někdo?
Potřebuji tady pomoct.
TOHLE STISKNI.
Dobrá, podívej.
Vím, že teď asi panikaříš, ale na to není čas. Musíš se soustředit.
Určitě tě zajímá, kdo tě spoutal ke stolu.
Ale pravdou je, že si to byl ty.
Tedy, já.
Udělal jsem to, protože jsem potřeboval, abys dostal tuto zprávu.
Trvalo by příliš dlouho, než bych ti to celé vysvětlil.
A stejně by ti to asi moc nepomohlo, takže mi budeš muset věřit.
Teď...
Najdeš nůž, sáhni na spodní stranu své židle.
Najdi ho a odřízni se.
A teď. Potřebuju, abys poslouchal.
Je nesmírně důležité, abys našel tuhle ženu.
Nevím kde je, ale musíš ji najít, může pomoci.
Zkus jídelnu, nebo ji možná dali do cely, nevím, prostě hledej.
O nic jiného se nestarej. Abych nezapomněl, nikomu nevěř.
Prostě ji najdi, a to rychle, protože pokud ji nenajdeš, stovky lidí zemřou.
Včetně tebe!
TOHLE JE TEYLA, NAJDI JI.
:: StarGate Translation team :: :: Uvádí ::
:: Stargate Atlantis :: :: 4x06 Tabula Rasa ::
:: Překlad ::
HAck, monopost, Pomeranc
:: Časování ::
Scorpio, monopost, Namuras
:: Korekce ::
Pelikán_1, Apple, Pomeranc
Načasováno pro rip: Stargate.Atlantis.S04E06.HDTV.XviD-2HD
:: verze 1.00 ::
Další info na: www.sga-project.com/sgtt
Slovenské titulky na: www.sgtt.scifi-guide.net
:: StarGate Translation team :: Přeje příjemnou zábavu.
O 14 HODIN DŘÍVE.
Katie?
Rodney!
Ahoj, co tady děláš?
Slyšel jsem, že jsi zpátky. A nějakou chvíli jsem tě neviděl, tak...
Máme před sebou celou tu novou zemi k prozkoumání.
Celý týden jsem sem nosila vzorky.
Koukám. Něco zajímavého?
Je to podobné jako na Lantii, ale našli jsme několik nových druhů.
Což mi připomíná, že pro tebe mám překvapení.
Našla jsem tohohle drobečka schovaného ve křoví.
Co to je?
Ještě nemá jméno, ale přemýšlím, že to nazvu...
Rodney Anavalosa, po tobě.
Opravdu?
To můžeš udělat?
Buď opatrný, ostny ti popíchají pokožku.
Podívej, chtěl bych tě na chvilku tady od toho odpoutat a vzít tě na oběd.
To bych strašně moc ráda, ale myslím, že na mě něco leze.
Bolí mě hlava a několikrát jsem měla závrať, asi bych měla jít na ošetřovnu.
Dobrá, půjdu s tebou.
Ne, Rodney, to nemusíš dělat. Vím, jak nesnášíš být u nemocných lidí.
Ne, opravdu, to je v pohodě.
To je tak sladké.
- Díky. - Až po tobě.
Dr. Brownová přivádíte mi pacienta číslo jedna?
Co? Ne, nejsme tu tentokrát kvůli mně, jsem tu s ní.
Dobře, jak vám mohu pomoci?
Mám opravdu hroznou bolest hlavy, která nechce přestat. Cítím se jak omámená.
- Kdy jste si toho poprvé všimla? - Někdy dnes ráno, proč?
Protože jste již čtvrtá osoba, která sem přišla s přesně stejnými příznaky
a druhá z botanického oddělení.
Gerolde? Ahoj.
- Kdo to je? - Gerold Baxter, z mého týmu.
Už jste se setkali.
Má sbírku brouků.
Jistě, už si vzpomínám.
Ahoj.
Budu vám muset vzít nějakou krev, vám taky doktore.
Co?
Něco se tady děje a vy jste tomu taky mohl být vystavený.
Promiňte.
Major Dorsey a jeho tým právě dorazili z M6R-214.
Zkoumali pole trosek nad planetou, našli části jedné, možná dvou replikátorských lodí.
Byla jen otázka času, než se Wraithové spojí a začnou jim to vracet.
Asi ano, Antiky přece nakonec porazili.
Replikátoři můžou vypadat jako Antikové, můžou užívat stejnou technologii,
ale bude těžší je porazit.
Plukovníku Carterová, ozvěte se prosím.
Mluvte, doktorko.
Vyvinula se tu jistá situace, měli bychom uvrhnout na celé lékařské podlaží karanténu.
O co jde?
Během poslední hodiny se objevilo 11 pacientů, kteří si stěžovali na bolest hlavy a závrať.
Osm z nich jsou ti, kteří se právě vrátili z pevniny.
Máte ponětí co s nimi je?
Udělala jsem krevní testy a našla bakterie, které jsem nikdy neviděla.
Zkouším to hledat v antické databázi.
Co chcete po nás, aby jsme udělali?
První věc, co potřebujeme udělat, je izolovat všechny, co přišli z pevniny.
Ať se hlásí u doktora Nevese v pomocné lékařské laboratoři, kvůli testům.
Provedeme to. Informujte mě.
Výsledky testů. Vy a já jsme taky nakažení, stejně jako Dr. McKay.
Dobrá věc je, že nejpokročilejší případy, vykazují jen mírné příznaky chřipky.
- Možná už to horší nebude. - Doufejme.
SOUČASNOST.
Haló?
Hej, vzbuď se.
Co tu dělá?
No, to já nevím?
Co to děláš?
- Ty nejsi voják. - Když to říkáš.
Měl bys jít se mnou. Je to bezpečné.
Ne, ne, zpomal. O co tu jde?
Jde o vojáky, jdou po nás. Když nás chytí, odvedou nás pryč.
Vezmou kam? Jací vojáci? Co je tohle za místo?
Buď zticha, vojáci nás uslyší.
- O co tady sakra jde, proč si nemůžu na nic vzpomenout? - To nevím.
To nikdo.
- Viděl jsi ostatní? - Ano.
Dva z ostatních byli s vojáky.
A co ona byla tam?
- Ne. - Musím ji najít.
- Proč? - Nevím, je to důležité.
Podívej, vojáci jsou už na cestě, tak pojď?
Můžu se jich zeptat?
Zbláznil jsi se? Jakmile tě vojáci uvidí, tak tě odvedou pryč.
Kam pryč?
Podívej, měl by ses jít se mnou schovat, je to bezpečné.
Nemůžu, musím jí najít.
Fajn, jak chceš, když tě někdo zabije, bude mi to jedno.
O 10 HODIN DŘÍVE. Začalo to náhle a pak prostě přestalo.
Dobře, oceňuji, že jste mi to řekl.
Nebudete něco dělat?
Abych byla upřímná, nechápu jak to s tím souvisí.
Je to nový příznak, to musí být důležité.
Nechápu, jak může být motavý pocit ve vašich kolenou,
spojen s naší situací obzvláště, když jste jediný kdo ho má.
Ale jen zatím.
Jen říkám, že o té nemoci nic nevíme.
Podívejte, nejlepší věc, co teď můžete udělat, je zkusit si odpočinout.
A nechte mě dělat mou práci.
- Tady to máte. - Díky.
Co doktorka Kellerová říkala?
Zváží to a poděkovala mi za mou informaci.
Jak ti je?
Jsem v pohodě.
Tým doktorky Kellerové pracuje docela tvrdě.
S takovým množstvím personálu to jistě brzy zažehnáme.
Vážně, je ti dobře?
Bolest hlavy se zhoršuje.
Můžu pro tebe něco udělat?
Mohl bys říct sestře, jestli by mi sem nedonesli čaj?
Co je špatného na tomhle?
Pravda.
Maria, co se děje?
Nevím, prostě jsem měla závrať.
Říkáte nám, že se infekce dostala přes ochranné obleky?
Nejsem si úplně jistá.
Je možné, že už tomu byla vystavena dříve.
To by ale znamenalo, že se to rozšířilo mnohem dál než jsme si mysleli.
Zadala jsem lékařskému personálu provádět náhodné krevní testy po celém městě,
abych věděla, kam až to došlo.
Můžeme potvrdit, že to pochází z pevniny?
Testy na vzorcích půdy přinesené do botanické sekce byly negativní,
ale stejně se to jeví jako nejpravděpodobnější místo původu.
A co databáze?
Nic jsem nenašla, ale stále hledám.
Je tu ještě jedna věc,
protože nevíme, co tahle nemoc způsobuje, jak se šíří,
a ani naše karanténní opatření nemají žádný efekt,
doporučila bych okamžitě zastavit veškeré cestování bránou.
Díky, doktorko.
Jak se cítíš?
Nevím?
Přinesli večeři, pečené maso, je to celkem dobré.
Mimochodem.
Zeptal jsem se Dr. Kellerové na tvého přítele Dr. Baxtera.
Říkala, že spí, ale že mu klesla horečka.
Komu?
Dr. Baxterovi. Jmenuje se tak, že?
Ten chlap z tvého týmu.
Katie?
Kde to jsem?
Co tím chceš říct? Jsi na ošetřovně. Přivedl jsem tě sem, vzpomínáš?
Kdo jsi?
PŘÍTOMNOST.
Zůstaňte tam.
Nechci dělat problémy, jenom...
Dejte ho k ostatním.
- Vemte ho tam. - Ano, pane.
O 8 HODIN DŘÍVE. - Něco nového?
Máme výsledky náhodných testů.
Šest různých lidí pracujících v šesti odlišných částech města.
- Všichni pozitivní. - To nezní moc slibně.
Buď je to statistický zázrak, anebo byla vystavena celá základna.
Provádíme více testů pro potvrzení, ale nevypadá to dobře.
Nevím jak vy, ale já se cítím v pořádku.
Já taky a v tom je ten problém.
Jestli se první příznaky objeví až po určité době,
mohlo by se to rozšířit kamkoliv, aniž by jsme si toho všimli.
Informovala jsem SGC, že pozdržíme aktivitu brány.
Pluk. Carterová, tady Dr. Kellerová.
- Mluvte. - Posílám vám snímky Katie Brownové
a třech dalších pacientů, u kterých se začaly projevovat známky amnézie.
Všechny ukazují velké soustředění infikovaných buněk v střední oblasti spánkového laloku.
Vypadá to, že bakterie nutí buňky produkovat hormon,
který narušuje schopnost mozku přistupovat ke krátkodobé paměti.
Jak špatné to může být?
Rychlost úpadku se liší od pacienta k pacientovi.
Ale ve všech případech se zdá, že to postupuje, což značí,
že čím déle budou bez léčby, tím horší to bude.
Za chvíli už si nebudou moct vzpomenout na to, jak se jmenují.
Říkala jste, že první příznaky byly bolesti hlavy a závratě.
Správně.
Za jak dlouho po nich se objevily první známky ztráty paměti?
Opět je to u každého jiné, ale průměr je tak šest hodin.
Co vy, doktorko? Máte nějaké příznaky?
Bolest hlavy začala asi před půl hodinou.
Dobře. Hledejte dál v databázi.
Stále si myslím, že je to nejlepší šance jak najít řešení.
Ráda bych, ale pokud se ta čísla nemýlí,
tak mě za chvíli zahltí spousta nových pacientů.
Už teď je tu pěkně plno.
Jídelna. Můžeme ji vyklidit a udělat z ní dočasné oddělení.
To je dobrý nápad. Alespoň budou, kvůli léčbě, všichni pohromadě.
Udělej to.
- Jsi v pořádku? - Jo.
Kde to jsem?
Doufali jsme, že to nám povíš ty.
Kdo jste, lidi?
To nevíme.
Nikdo z nás si na nic nevzpomíná.
Co se tam venku děje? Co jsi viděl?
Nic.
Jsou tam jen,
prázdné chodby.
Jak jsem se sem dostal?
- Přinesli tě vojáci. - Proč?
Přinášejí sem každého.
Říkají, že je to pro naši vlastní ochranu.
Neplýtvej svým časem. Neotevřou se.
Proč nám to dělají?
Proč si nic nepamatujeme?
Počítač.
Kde je můj počítač?
Nebyl u tebe, když tě přinesli. Proč?
Musím někoho najít.
Ženu.
Teylu.
Víte kdo to je?
Zná tu někdo Teylu?
Nikdo?
Myslel jsem, že město má nějaké automatické uzavření, aby takovým věcem zabránilo.
To má.
Opravdu?
Tak co se s ním stalo?
Jestli chceš znát můj názor...
Bolí tě hlava?
Jo. Byla jen otázka času.
- Johne? - Nic mi není.
Čau. Jak se cítíš?
Jsem v pořádku.
- Nějaké příznaky? - Ne. Zatím ne.
Ani u mě.
Co je?
Jak vědí, že jsme infikovaní?
Moje krev nebyla mezi vzorky, které testovali.
Ani moje. I tak je pravděpodobné, že jsme infekci byli vystaveni.
Takže být tomu vystavený, ještě neznamená, že to máš.
Možná to u všech nepůsobí stejně.
Vím jen to, že se cítím skvěle.
To i já.
Možná by jsi o tom měl uvědomit Dr. Kellerovou.
Ano. Dobře.
S dovolením.
Doktorko Kellerová.
Musím s vámi mluvit.
Právě teď jsem trochu zaneprázdněná.
Nejsem nemocný.
No, pokud si měl to štěstí, že jsi nebyl infekci vystaven, tak si to právě pokazil.
Ne. Vím, že jsem tomu byl vystavený.
Lidé, se kterými jsem po celý den pracoval, jsou nyní nemocní.
Já vůbec nic necítím. Ani Teyla.
Myslíš, že máš nějaký druh imunity?
- Vy jste tu doktor. - Dobře.
Budu potřebovat vzorek tvé krve.
Vezměte si, kolik jen potřebujete.
- Co to děláte? - Nějak si musím pamatovat.
Už teď cítím, že mi jisté věci unikají.
Dobře, teď děláte co?
Unikám odsud.
Haló, vy všichni. Poslouchejte mě.
Musím se odtud co nejrychleji dostat.
Ví někdo, jak to udělat?
Nemůžeme jen tak odejít.
- Proč ne? - Co vojáci?
Prostě se s nimi budeme muset vypořádat.
Říkejte mi blázen, ale moc jim nevěřím.
To ještě neznamená, že by jsme tu měli pobíhat na vlastní pěst.
Nemáme žádné tušení, co tam venku je.
Všechno se to děje z nějakého důvodu.
Dobře?
A odsud na to nepřijdeme. Někde za těmi dveřmi je žena.
Žena jménem...
- Teyla. - Teyla, správně. Děkuji.
Myslím, že něco ví.
Co?
Nevím. Musíme se odsud dostat a zjistit to sami.
Myslím, že by jsme ho měli poslouchat.
Proč?
Protože to dává smysl.
Proč nám vojáci neřekli, co se stalo?
Proč nebylo žádné ohlášení, anebo proč nepřišla žádná pomoc?
Možná nevědí o nic víc než my.
Potřebujeme plán.
Už tě pustili?
Právě došly výsledky druhého kola náhodných testů.
Všechny pozitivní.
Vypadá to, že už nemá smysl dále držet ošetřovnu v karanténě.
Nějaké příznaky?
- Bolest hlavy. - Jo, já to samé.
Pět babek na to, že začneš ztrácet paměť jako první.
Rodney!
Máme jídlo, vodu a přikrývky.
Nemáme dost postelí, ale prostě to budeme muset nějak zvládnout.
Možná je třeba zamyslet se nad tím,
aby se všechen nepotřebný personál hlásil v jídelně.
I tak tam skončí.
Takhle se nám aspoň nebudou toulat po chodbách.
Toho se právě obávám.
Pošlu Lorna a jeho tým, aby zajistili, že ten rozkaz dodrží.
Tyhle jsou od Dr. Nevese. Jsou to stimulanty.
Myslí si, že mohou trochu zpomalit ztrátu paměti.
Je to jen dočasné, ale aspoň nám může získat pár hodin.
Víme co v nich je? Protože jsem alergický na...
Prostě si je dej.
Tyto dej Lornovi a jeho mužům.
Ještě jedna věc.
Přikázala jsem Dr. Zelenkovi, aby odstranil hlavní řídící krystal brány.
Ať už se stane cokoliv, nemůžeme riskovat, že tuto nákazu rozšíříme do galaxie.
Nebo na Zem.
Co se stane, až všichni začneme ztrácet vzpomínky?
Než se to stane, Dr. Kellerová něco vymyslí.
Myslel jsem, že všechny přesouváme do jídelny?
Je to náš nejpokročilejší případ. Jeho stav je příliš nestabilní.
Jak ti můžu pomoct?
Jen jsem byl zvědavý, jestli jste na něco přišla?
Co tím myslíš?
Neprojevuju žádné známky nemoci, vzpomínáte?
No, je možné, že máš nějakou přirozenou imunitu.
- Doktorko? - Zůstaň tu, vezmu ti vzorek krve.
Doktorko.
To už jste udělala.
Už to u mě začíná, že?
Doktorko, má křeče.
Dobře.
Dejte mu,
Mede... Medezalem, 4 miligramy.
Fibriluje, potřebuji pohotovostní vozík.
Nabít na 200.
Ustupte.
Nabít na 300.
Ustupte.
Pohyb, pohyb!
Stůjte!
Stůjte.
Tudy.
Dobře. Myslím, že jsme jim unikli.
Díky bohu. Moje plíce chtějí podat výpověď.
- Tak, co dále? - Nevím.
Jak ji najdeme?
Koho?
Teylu. Tu, pro kterou jsme právě riskovali své životy.
Jasně. Jasně.
Nevím.
Tak dobře.
Stačí jen prohlédnout místnost po místnosti.
Ostatně, jak velké asi může tohle místo být?
Kam nás to vedete?
- Už jsem vám to říkal. Do jídelny. - Nechci tam jít.
Jen se uklidněte. Vím, že jste vystrašený.
Prostě mi budete muset věřit. Je to pro vaše dobro.
Tolik k poklidnému přesunu.
Jídelna je tudy.
Jasně.
Nedívej se na mě tak.
Na tomto místě člověk lehce zabloudí.
Major Lorne zatím hledá další tuláky.
Narazil na menší odpor.
Začínají ztrácet vzpomínky.
Pravděpodobně nedokážou pochopit, proč po nich jde spousta vojáků.
Proto jsem mu řekl, aby vybavili své muže stunnery.
Nejsem si jistá, že se mi líbí představa střílení na vlastní lidí.
Možná nebudeme mít na výběr.
Jo, asi máte pravdu.
Už pěkně brzo tady budeme mít dost panikařících a zmatených lidí.
Dobře. Pokračujte.
Co?
Pojď se mnou.
S těmi tabletkami by jste to neměli přehánět, majore.
Pane, tu věc musíme co nejvíc oddálit.
Pokud ztratíme paměť všichni, není cesty zpět.
Jo, já vím.
O tom jsem s vámi chtěl mluvit. Mám nápad.
- Nešli jsme už tu? - Ne.
Jste si jistá?
Ne.
Mám nápad.
Co to děláte?
Jestliže se sem vrátím, budeme vědět, že jsme tudy šli.
Za předpokladu, že si budeme pamatovat, že jsme tam tu značku udělali my.
Vím, že tam jste.
Odložte vaše zbraně a pomalu vyjděte.
Drobný chlap s brýlemi.
- Co to děláte? - Znám ho.
Nestřílejte.
Nemáme žádné zbraně.
Kdo jste?
Zajali nás vojáci. Utekli jsme.
Opravdu?
Chvilinku.
Co je to?
- Našel jsem to. - Ukažte.
- Co to je? - Nevím, ale něco mi říká, že je to důležité.
Proč?
Nevím.
Jak jste věděl, že to máte udělat?
Nevím, prostě jsem to věděl.
Ale to je ona. Teyla.
Znáte ji?
Ne tak úplně.
Hledáme ji. Myslíme si, že nám může pomoct.
Píše se tu, NAJDI JI.
Jak to máme udělat?
Tohle jsem vám chtěla ukázat.
Toto je bakterie, která způsobuje naši nákazu.
Ne tak úplně, ale je hodně podobná.
A tohle jste našla v databázi?
Přestala jsem v databázi hledat.
Věděla jsem, že musí být nějaký důvod, proč jsou Teyla a Ronon jediní negativní.
O Sateďanech nemáme moc informací,
tak jsem si začala prohlížet záznamy Dr. Becketta o Athosianech.
Toto je vzorek krve desetiletého chlapce.
Trpěl něčím, co se nazývá...
Napsala jsem si to.
- Krisonská horečka? - Ano, to je ono.
Je to běžná dětská nemoc po celé galaxii.
Měla jsem ji, když mi bylo osm.
Já když jsem měl 10.
Ale to nemůže být ta samá nákaza.
Krisonská horečka dospělé neovlivňuje. A už vůbec nezpůsobuje ztrátu paměti.
No, to je možná pravda, ale
stavba bakterie je příliš podobná na to, aby jsme ji ignorovali.
Musí být nějak příbuzné.
Počkat.
Možná jsou stejné.
To by vysvětlovalo, proč ji senzory neidentifikovaly jako hrozbu.
- Jak je to možné? - Zamyslete se nad tím.
Tato planeta neměla Hvězdnou Bránu, dokud jsme sem nepřišli.
Takže možná, když Antici poprvé
zkoumali toto místo, sem náhodou přenesli tuto
Kirsonskou horečku a ta tu uvázla a v průběhu 10 000 let zmutovala
a nyní způsobuje příznaky, které máme.
To by také vysvětlovalo, proč ty a Ronon nejste infikováni.
Máte v těle vybudovanou protilátku ještě od dětství.
Pokud mají protilátku...
Zpětné vytvoření léku by trvalo měsíce. Nejsem si jistá, zdali je to možné.
Použijeme rostlinu Enchari.
Moji lidé ji po celé generace používali na vyléčení Kirsonské horečky.
Je vysoce účinná a není jí potřeba mnoho.
Ta pojďme pro nějakou.
Vezměte si Jumper.
Počkejte.
Odstavila jste bránu, vzpomínáte?
Přikázala jste Dr. Zelenkovi, aby vyndal řídící krystal.
Kde ho uložil?
Zelenko, tady Sheppard. Ozvi se.
Ověřte tamty a tamty místnosti.
Tuto sekci chci mít vyčištěnou do deseti minut.
Lorne. Ozvěte se.
Ano, pane. Mluvte.
Neviděl jste Zelenku?
Popravdě ano.
Vzali jste ho do jídelny?
Promiňte pane, ale utekl nám. Musel slyšet, že k němu jdeme.
Složil jednoho z mých lidí kovovou tyčí
a zmizel ve ventilační šachtě, než jsem ho mohl trefit.
Nedá se říct, kde právě teď je.
Zelenko, ozvi se.
Zelenko, odpověz.
Radku?
Nechceme ti ublížit. Potřebujeme tvou pomoc.
Tohle nemá smysl.
Ani nevíme, jestli má ještě vysílačku.
Pokud ho najdeme, je možné, že si nebude pamatovat, co s krystalem udělal.
Přiznejme si to, jsme v pytli.
Musí být nějaké východisko.
Co Jumpery? Mají ovládací panely.
Na tom nezáleží. Bez řídícího krystalu nemůže brána vytvořit stabilní červí díru.
Nikam nejdeme.
Něco mi uniká.
Nemůžu se soustředit.
Co pevnina?
Ronon má pravdu.
Rostlina Enchari roste na mnoha světech, takže možná i na tomto.
Tak dobře.
Za předpokladu, že tu věc najdeme, jak ji rozšíříme?
Já už něco vymyslím.
Zůstaň s Rodneym. Víš co hledat?
Na Satedě to roste jako plevel.
S touhle věcí umíš lítat. Máš to v krvi.
Doslovně.
Počkat.
Co dělám?
Říkal jsi, že lék se nejrychleji rozšíří ventilačním systém v podobě aerosolu.
Právě teď se pokoušíš přepsat základní protokol
pro teplotu, vlhkost a tlak vzduchu.
Jasně, jasně. To je lehké.
Jen jednoduchá otázka zpřístupnění kořenového adresáře a...
- No tak! - Rodney.
Ne, ne, ne. Tohle by jsme měl umět udělat i ve spánku.
Proboha.
Začíná to i u mě, že?
- Musíš zůstat v klidu. - Ne, ne.
Ty to nechápeš. Moje paměť byla katastrofa už bez toho.
Zapomínal jsem jména, narozeniny...
Jednou jsem zapomněl na Den matek pět let za sebou.
Jaký je poměr obvodu kruhu k jeho průměru?
To je Pí. 3,14159265, atd.
To se nepočítá. To je lehké.
Jsi vědec Rodney. Na tom ti záleží. Toho se budeš držet nejdéle.
Jasně. Jasně.
Ale počkat.
Dělá to ze mě špatného člověka?
Dělá to z tebe takový typ člověka, který zachrání životy nás všech.
Tak dobře.
Co je tohle za místo?
Nevím.
Vypadá to, že odešli ve spěchu.
Není tady, pojď...
Ticho. Běžte, běžte.
Dobrá, rozdělte se, někde tady musí být.
Pane.
Našel jsem je.
Dobře, tak jdeme.
Vemte mě pryč, prosím.
- Co je? - Mám nápad.
Pojďte.
Jdeme.
Počkej chvíli.
- Co je tohle za místo? - Pevnina.
Co tady děláme?
Už jsem ti to říkal, potřebujeme tu kytku.
To je nějaké divné.
To vždycky.
Promiň kámo, jenom bys mě brzdil.
Jak to jde, Rodney?
Už to skoro mám. Myslím.
Co to bylo?
Půjdu se podívat. Pracuj dál.
Nehýbat!
Majore Lorne. To jsem já. Teyla.
- Neměla byste tady být. - Majore, to jsem já.
Všichni musí být v jídelně.
- Ale doktor McKay a já... - Dejte ruce nahoru, pomalu.
Teylo?
Bože.
Tak nahoru.
No tak.
Dobrá.
Vím, že teď asi panikaříš, ale na to není čas. Musíš se soustředit.
Určitě tě zajímá, kdo tě spoutal ke stolu.
Jste vzhůru.
- Majore Lorne, musíte mě pustit... - Nechce toho.
Nikam nepůjdete, dokud nebudu znát odpovědi.
Potřebuju vědět, co jste udělala mým lidem.
Co já udělala? Myslíte, že jsem za tím já?
Je to droga? Nebo nějaká biologická zbraň?
Majore, všichni jsou nemocní, vy také.
Celá základna je nakažená chorobou.
Všichni, až na vás.
- Ano, já jsem imunní. - To je ale náhoda.
- Kolik jste si jich vzal? - To nechte na mě, ok?
To ty prášky, proto se tak chováte.
Ony vás matou. Jste z nich nestabilní.
Já jsem nestabilní?
Já jsem na své lidi nevypustil žádnou nemoc. Zkraťme to.
Chci vědět, co jste dělala na chod...
- Rodney. - Teyla.
Ano, ráda vás vidím. Plukovníku Carterová, doktore Zelenko, vás taky.
Jak jste mě našli?
Nevěděli jsme jak vás najít, tak jsme sledovali jeho.
Dokončil jsi práci?
Co tím myslíš?
Můžeš vypnout silové pole?
Já nevím.
Rychle.
Nehýbej se.
Zahoď to.
A odstup.
Teď, povídej.
Kdo sakra jsi?
Vím, že si nic nepamatuješ.
Nemáš tušení co se děje. Jsi zmatený.
Možná i trochu vystrašený, protože já bych byl.
Ale musíš mi věřit.
Jsme přátelé.
Věci, kterými jsme spolu prošli nic nesmaže, ať si každý říká co chce.
Ne úplně.
Někde uvnitř víš, že říkám pravdu.
Tak mi dej zbraň.
Pěkný pokus.
Pokud vím, tak to ty si mě svázal.
Tak mě zastřel.
A budeš úplně sám uprostřed temného lesa, bez potuchy
kdo si, kde jsi a co budeš dělat dál.
Jak bych to asi mohl zhoršit?
Na tom něco je.
Tady, posaď se.
- Nechceš to radši udělat ty? - Nevěděla bych jak.
- A já jo? - Ano
Ty si ten program vytvořil. Řekl si, že už je skoro hotov.
Tak to by mělo být jednoduché.
Rodney poslouchej, musíš to udělat, je to naše jediná šance.
Znalosti jsou v tobě, jen je musíš najít.
Dokázal to.
Když jsem řekl, že je to skoro hotové, tak jsem si asi nedělal srandu.
Co teď?
Teď už jen musíme doufat, že pluk. Sheppard a Ronon dokončí svojí část.
Kdo?
Co je to?
Loď, míří k hangáru na střeše.
Identifikovali se?
Ne pane. Může to být pomoc.
Musí to být nějaký útok.
Spoj se s ostatními, řekni jim, ať mě čekají u hangáru.
Zavolejte majora Lorna.
Pěkný let.
Díky.
Pojď, pomoz mi s tím.
Musíme to hned dostat k Teyle.
Ke komu?
Jdeme.
Ruce vzhůru. Hned.
Poslouchejte poručíku, tohle je lék a musíme ho doručit.
Řekl jsem ruce vzhůru.
Vezmeme je do cely.
Děláte chybu, nemocní lidé to potřebují.
Určitě víš co děláš?
Co se tady sakra děje?
Pane, zadržel jsem tyto muže, když se snažili proniknout na základnu.
Lorne musíte mě poslouchat. Každý na základně zemře, když nebudete.
A kdo jste vy?
- Podívejte se do kapsy. - Co?
Jen se podívejte do kapsy ve vestě!
Vyfotil jste si ho, pro případ této situace. Byl jsem u toho.
Říká pravdu.
Tohle je náš velící důstojník.
To je pravda.
Jsem váš velící důstojník, tak byste měli dělat co říkám.
Ano pane, jaké jsou vaše rozkazy?
Dělejte, co říká on.
Za mnou.
Jste vzhůru.
Co se stalo?
Teyla rozšířila rostlinu do ventilačního systému.
Museli jsme tě dát do postele.
Jak dlouho jsem spal?
Celý den.
Den?
U každého to je jinak.
Jak se cítíš, Johne, co tvoje paměť?
Celkem dobře, teda věci mám trochu pomotané.
Budu muset vynechat náš příští trénink.
Odpouštím ti.
Až ti bude lépe, tak s tebou chce mluvit major Lorne.
Cití se špatně, po tom co se stalo.
Nebyla to jeho chyba, ještěže měl tu fotku.
To byla dobrá věc.
Ano, kdyby se distribuce léku zdržela o něco více, zemřelo by mnohem více lidí.
Co tím myslíš?
Kde je McKay?
Měl byste se jít vyspat.
To je v pořádku, je mi dobře.
Dám vám vědět, až se probere.
Zůstanu tady.
Ok.
Ona to nevzdá.
Je to bojovnice.
Katie?
Doktorko?
Pohnula prsty.
Katie.
Ahoj.
Kde to jsem?
Na ošetřovně, jsi v bezpečí.
Pamatuješ si něco?
Rodney?
Ráda tě vidím.
Já tebe taky rád vidím.
..:: StarGate Translation team ::.. ©2007