- Na další skvělý rok plný obchodování. - Jo, jistě.
Zdravotnický materiál, který jste nám v minulých letech poskytli, znamenal pro náš lid mnoho.
Nemluvě o tom, jak jste nás minulou sklizeň varovali před Wraithy.
- Zachránili jste mnoho životů. - No, vždyť to znáte.
Mé oblíbené mise jsou ty obchodní. Neříkám to jen tak, můžu to dokázat.
Nemusíš to dokazovat.
- Víte, vlastně už bychom měli jít. - Tak brzy?
- Jo, tak brzo? - Doufali jsme, že zůstanete.
- Myslím… mohli bychom zůstat o něco déle. - Nerada…
- Ne, to je jedno. - O co jde?
Nechtěla bych se vnucovat. Už tak jste k nám byli velmi štědří.
- Co máte za problém? - Naše sestra… velmi potřebuje vaši pomoc.
- Ani jsem nevěděl, že máte sestru, děvčata. - Opravdu máme.
- A je tak… krásná jako vy dvě? - Ještě krásnější.
- A naléhavě potřebuje rady. - Rady, s tím bych si věděl rady.
Jste skutečně velkorysí. Omluvte nás na okamžik. Přivedu ji.
- Zamlouvám si ji. - Cože?
- Zamlouvám si třetí sestru. - Nemůžeš si ji zamluvit!
Hele, oba víme, že Flora a Mardola ti spolkly to tvoje hrdinské klišé, ale…
- Ta třetí sestra možná bude spíš na-- - Šprty?
Chtěl jsem říct intelektuály, ale… Kdo ví, třeba si padneme do oka.
Nepotřebuju, aby tvůj milostný život zničil naše obchodní vztahy.
Zkusím jí nezlomit srdce, ale nic neslibuju.
Toto jsou pánové, o nichž jsem ti říkala. Pánové…
Toto je naše sestra, Harmonie.
Super!
Rebelian Translators uvádí <<::StarGate Atlantis - 4x14 Harmony::>>
Překlad: ondas Časování: MuTi2, Gogan
Verze 1.0
Korekce: Marine, ondas, Dworkin
jako pplk. John Sheppard
jako plk. Samantha Carterová
jako Teyla Emmagan
jako Ronon Dex
jako Dr. Rodney McKay
Rebelian Translators http://rt.czechgamer.com
Jak už víte, naše matka a královna zesnula na počátku tohoto lunárního cyklu.
Následoval tajný posvátný obřad, který určil, která ze tří dcer bude její nástupkyní.
Bylo stanoveno, že novou královnou bude Harmonie.
Opravdu? No páni! Gratuluju.
Před korunovací musejí budoucí královny podstoupit starobylou zkoušku dospělosti.
- Zkoušku, která se obvykle podstupuje o samotě. - Není to výslovně předepsáno.
- A velmi mne trápí Harmoniin nízký věk. - Zvládnu to.
Jsi velmi odvážná, ale cesta je obtížná.
Bylo by pro mě snazší vědět, že je s tebou někdo, kdo se o tebe postará.
O jaké zkoušce dospělosti to mluvíme?
Hluboko v lese leží ruiny slavného chrámu Larris.
Každá královna musí vykonat pouť do konce lunárního cyklu, v němž byla vybrána.
Jakmile tam dorazí, musí meditovat o cestě, která leží před ní.
A modlit se, aby byla obdařena věděním a mocí, aby mohla vládnout svému lidu.
- Jak hluboko v lese? - Nejvýše jeden den cesty.
Chápu. Ano… Ne… Chci říct, že je to pro nás velká čest, ale…
Proč s ní prostě nepošlete pár vašich stráží?
Ačkoli to není psáno, náš lid očekává, že nová královna podstoupí cestu sama.
Takže nechcete, aby byla sama, ale nikdo nesmí zjistit, že jí někdo pomáhal.
- Přesně. - Dobře.
- Rád bych pomohl, ale-- - Johne,...
...naše národy se těší tak prospěšné alianci.
- Jo. - Obě strany z ní mají velký prospěch.
- Jasně. - Nerada bych, aby ji jeden z nás ohrozil...
...kvůli obyčejné jednodenní procházce lesem.
Kdy vyrážíme?
Musím přiznat, že se na to opravdu těším.
Jen zřídka se dostanu za hranice hradu,...
...ačkoli jsem podstoupila spoustu tréninků přežití v lese.
- Ale, neříkej. - Ano.
Měla jsem tři lekce s Nolarem Lumbsbrikem.
Je jedním z našich nejlepších lovců.
- Celé tři lekce jo? - Se slavným Nolarem Lumsbrickem?
Víc jsem nepotřebovala. Učím se rychle.
O tom nepochybuji.
- Řekněte mi: kdo z vás je velícím důstojníkem? - Myslíš, kdo má vyšší hodnost?
- Ano. - Já jsem civilista, nemám hodnost.
- Ale vpodstatě jsme na stejné úrovni. - Technicky vzato velím já.
Myslela jsem si to.
- Máš všechny znaky skvělého vůdce, Johne. - Děkuji!
- Budeš jíst svou tyčinku? - Ano, Rodney.
Říkal jsem ti, abys tu svou nejedl tak brzy.
Umírám hlady! Flora nás většinou nakrmí, když je navštívíme.
- Notak, většinou je nejíš! - Ne, Rodney!
A dáš mi ji později, až se rozhodneš, že ji jíst nebudeš?
Ty mu trpíš takové odmlouvání?
- Řekl bych, že už jsem si na to zvykl. - Nebylo by jednodušší ho zbít?
- Tam odkud pocházím, lidi nebijeme. - Proč ne?
Zjistili jsme, že z dlouhodobého hlediska to není moc efektivní. Bohužel.
Opravdu?
Jsi opravdu laskavý vůdce, Johne.
- To obdivuji. - Děkuji, Harmonie.
- Neměl by tu být provazový most? - Možná se v té mapě nevyznáš.
Ne, myslím, že je to dost jasné.
- Jak stará je tahle mapa? - Už se předává příliš mnoho generací,...
...abych to mohla říci přesně.
Dobře. Řekl bych, že ten most neexistuje.
Vy dva zůstaňte tady.
- Zkusím najít bezpečnou cestu přes řeku. - Neboj se, jsem hned zpátky.
- Kdes to našla? - V Johnově batohu.
- Ale to není tvoje! - Mám hlad.
- Nemůžeš si to jen tak vzít! - Když mám hlad, jím.
- Co se stane, až to Sheppard zjistí? - No,...
- ...on se to nedozví, že? - Ale dozví, protože mu to řeknu.
- Být tebou, tak to nedělám. - Jo, nebo co?
- Jsem královna. - Ještě nejsi, sestřičko.
Věř mi, nechceš si mě rozzlobit.
Jasně. A co uděláš? Necháš mě zbít?
Dobře, princezno. Prostě mi to dej.
Aha, tak teď máš problém. Počkej, až se Sheppard vrátí, protože bude--
Fajn, myslím, že jsem našel místo, kde můžeme...
- To je moje tyčinka? - Ukradla ji.
- Neukradla! - Cože? Ukradla! Přiznej se!
- Nikdy bych nic takového neudělala. - Hned, jaks odešel, prošmejdila tvůj batoh!
Jsi lhář!
- Jsi hnusný lhář! - Ale notak! Komu budeš věřit?
No jestli ji ukradla, Rodney, jak to, že máš obal ty?
Protože jsem se jí ji snažil vzít a ona ji pak snědla a dala mi obal.
- Opravdu? - Dobře, radši se přiznej, spratku.
To je v pořádku, zlato. Mě taky občas rozbrečí.
Dobře, musíme vyrazit. Našel jsem cestu.
- Můžu jít s mapou? - Jasně, hned jak se dostaneme na cestu.
Teď… půjdeme…
- Doprava. - Správně.
- Co to bylo? - To byla asi Bestie.
- Promiň, cože? - Bestie.
Ochránce ruin Larris. Flora vám o ní neřekla?
Řekl bych, že se zapomněla zmínit.
- Nebojte se. - Když říkáš Bestie,...
...tak myslíš jen takový slovní obrat, že?
Ale ne. Je to opravdu Bestie. I když nikdo přesně neví, jak vypadá.
- Ti, kteří ji spatřili, rychle zahynuli. - Ale tvůj nožík nás ochrání.
Jsem královna. Nezraní mě.
No možná nebudeme mít čas, abychom to Bestii řekli.
Pozná to.
Poslyš,… proč prostě neřekneme tvým sestrám, že jsme došli až do ruin?
Nemusíme tam vůbec dojít. Stejně by to nepoznaly.
- Já bych to věděla. - Ale budeš královnou. Nikoho to nemusí zajímat.
Mě to zajímá. Můj lid to zajímá.
- Poslouchej… - Možná by bylo nejlepší, kdybys nemluvil.
- Z tvého hlasu mě bolí uši. - Z Bestie mě může bolet celé tělo, víš?
Takže promiň, ale na tohle jsme se nepřihlásili. Shepparde, podpoř mě.
Shepparde?
Johne?
Podle legendy útočí Bestie v tichosti.
Ale říkalas, že Bestie pozná, že jsi královna.
- No, na mne nezaútočila. - Johne?
- Johne, jsi tam? - I tak je to zvláštní.
Bestie by měla útočit jen na nepřátele trůnu.
Pokud měla někoho zabít, měla zabít tebe.
Nejsem nepřítel trůnu! Nejsem! Já tě mám chránit!
Ani hnout!
Zatím ses moc neosvědčil.
Odhoď zbraň.
Máme ji.
- Sektor jedenáct, na malé mýtině. - Jsme na cestě.
- Dej nám ji. - Vy jste Geniové.
- Ustup a dej nám ji. - To je zjevně nějaké velké nedorozumění.
Jsem doktor Rodney McKay. Jsem blízký přítel Ladona Radima.
Vašeho vůdce?
Jsem váš největší spojenec! Vy nevíte, kdo jsem?
Jsem ten geniální vědec, přítel Johna Shepparda! Dal jsem vám bombu!
Ne? Nic? Co vás učí v genijských školách?
- Okamžitě nám ji vydej. - Tak jo, promluvme si o tom.
Začínám ztrácet trpělivost.
Proti tobě nic nemáme.
Jakmile ji vydáš, můžeš odejít.
- Opravdu? - Ano.
To bys neudělal!
Složils svatou přísahu, že mě budeš chránit!
- Ne, to si napamatuju. - Počítám do tří.
Jedna…
- Kdes byl? - Můj pavoučí smysl mě varoval před přepadením.
- Co… a nemohls nic říct? - Ne aniž bych je varoval. Ne.
- To trvalo tak dlouho? Zrovna se chys-- - Hledal jsem místo, odkud bych je dostal naráz.
- Jsi v pořádku? - Ne.
To tedy rozhodně nejsem!
- Tady ten mě těm mužům chtěl vydat! - Nechtěl.
Viděla jsem ti to na očích. Uvažovals nad tím,...
...abys zachránil vlastní bezcennou zbabělou kůži.
Nechával jsem je mluvit, chápeš? Získával čas. Říká se tomu strategie.
- Jsi zjevně moc mladá, abys o tom něco věděla. - Já strategii rozumím.
Vlastně si teď zrovna jednu vytvářím. Hned, jak se vrátím na hrad,...
- ...řeknu strážím, aby-- - Dobře.
Po cestě bude dost času na vymyšlení trestu.
- Ale Johne! - Palečnice. Líbí se ti?
Ano! Palečnice jsou fajn.
Měli bychom najít přístřeší. Posily, které zavolal, tu budou každou chvíli.
Dobře. Tohle bude stačit.
- To byli Geniové. - Všiml jsem si, Rodney, děkuji.
Jasně, ale co tu Geniové dělají?
A proč ji chtějí zabít? Tedy kromě těch zjevných důvodů.
- Harmonie? - Nevím.
- Nemám Genie ráda. - Ale víš, co jsou zač.
- Co jste? Obchodní partneři? - Už ne.
- Ale byli jste. - Ano.
Ale v mnoha obchodech mou matku podvedli. Vyhostila je z naší země.
A co ty? Až budeš královnou, obnovíš s nimi obchod?
Ne! Samozřejmě, že ne!
Možná s tím chce začít někdo jiný u královského dvora.
Jakmile bude mít volnou cestu.
Kdybych zemřela, nastoupila by po mně má sestra.
Pokud si Geniové myslí, že s nimi bude chtít obchodovat více než já, hluboce se mýlí.
Opravdu myslíš, že by Ladon rozkázal zabít malé děvče? Ačkoli otravné?
Nevím, jak tihle lidé postupují. Možná někomu řekl, aby ho zbavil problému...
- ...a oni vymysleli tohle. - Jak vynalézavé!
To, že budeme vědět, proč tu jsou, nám moc nepomůže.
Dobře. Musím zjistit, kolik jich je. Zůstaň s ní, ano?
- Jistě. - Dobře. Zůstaňte tady a buďte potichu.
Samozřejmě, Johne. Děkuji, že se o nás staráš.
Nevím, co bych si počala, kdybys tu nebyl.
Něco mi řekni, doktore.
- Místo, kde spíš. Je hlídané? - Vím, o co se snažíš. Nezabere to, jasné?
Nebojím se tě. Jsi jen dítě. Spratek.
Nezajímá mě, že budeš královna. Vlastně je mi to fuk, tak…
Proč si radši nepřestaneš hrát na zlou holku a nezačneš mě zas ignorovat?
Určitě tě nehlídají pořád?
Jednotko tři, zaujměte pozici na hřebeni.
Jednotko čtyři, přesuňte se do čtverce devět.
Nádhera.
Nech toho. Co děláš?
- Vrývám si tvůj obličej do paměti. - Ty…!
- Budu tě tak moci přesně popsat lovcům odměn. - Dobře, Vaše Výsosti.
- Mám dost tebe i tvého-- - Myslím, že jsem říkal,...
- ...ať mluvíte co nejmíň! - Já jsem byl… Ona byla…
- Kolik je tam Geniů, Johne? - Kdybych měl hádat, řekl bych, že všichni.
- Cože, takže spousta? - Ano, Rodney, spousta.
To velmi ztíží mou pouť.
To je legrace, napadlo mě totéž.
Myslím, že máme hodně společného, Johne.
Jo.
Myslím, že počkáme do tmy a pak vyrazíme zpět do osady.
- Zpět do osady? - Jo. Výlet je u konce.
- Ale to by moje výprava selhala! - Když chceš být královnou,...
- ...musíš se naučit minimalizovat ztráty. - Ale lunární cyklus už je skoro u konce.
Jestli se nedostanu do ruin do zítřejšího soumraku, přijdu o trůn.
- Určitě udělají výjimku. - Ne. Nemůžou. Tak to u nás chodí.
Jít dál je příliš nebezpečné.
Možná pro tebe.
Když je to příliš nebezpečné pro mě, je to určitě příliš nebezpečné pro tebe!
Počkáme na setmění a vyrazíme do vesnice. Konec diskuse.
To těžko.
- To rozhodnutí není na tobě. Já jsem královna. - Ne! Ještě ne.
A než jí budeš, jsi jen obyčejné dítě. Já rozhoduju.
Většina by považovala neuposlechnutí královny za vlastizradu.
Jsem si jistý, že by nebyli moc rádi, kdyby kvůli mně královnu zabili.
Vracíme se zpět.
- Neměl byste tu být. - Byl jsem opatrný.
Nikdo mě neviděl, nebojte se.
Tohle teď budeme používat, abychom zůstali v kontaktu.
- Znamená to, že to ještě není za námi? - Ne.
Její dva ochránci to velmi zkomplikovali.
Zabili tři mé muže.
Ano, jsou nepředvídanou komplikací. Omlouvám se.
Vaše omluva mi moc nepomůže.
Zvýšíme vaši odměnu, nebojte se.
- Třikrát. - Třikrát?
- Trojnásobná práce, trojnásobná odměna. - Chcete, abychom zabili všechny?
Jestli přežijí, vrátí se a řeknou mé sestře, že v tom byli zapletení Geniové.
A to si nemůžeme dovolit, že?
- Poslyš… Trochu jsem přemýšlel. - Páni, opravdu?
Mám v batohu wraithský omračovač. Nemůže vážit víc jak 45 kilo.
Podle mě bychom ji měli omráčit a jednoduše odnést zpět.
Ne, nemůžeme omráčit třináctiletou holku!
Je tu nebezpečno. Les se hemží Genii. Kdo ví, kdy se zas rozčílí?
Ne, bude v pořádku. Chápe, v jak nebezpečné situaci jsme. Mluvil jsem s ní.
To určitě, ale je jí třináct. Nemá rozum, kromě dalších věcí.
Říká se, že co nám vadí na ostatních, nám ve skutečnosti vadí na sobě samých.
- A co? - Jen tak.
- Nemáme nic společného! - Dobře.
Je to ješitný všeználek a spratek…
- Aha, haha. - Větší tma už nebude. Vzbudíme ji a vyrazíme.
Ale ne!
Ta záludná malá…
Říkal jsem ti, že ji máme omráčit!
- Já ji zabiju. - Vážně bys měl zapracovat...
- ...na své schopnosti jednat s dětmi. - Hledáme ji už přes hodinu.
Ne jednou, ale už dvakrát jsme narazili na Genie.
A to všechno proto, aby nějaký nanicovatý spratek mohl meditovat?
- Víc hledej, míň si stěžuj. - Promiň. Mám hlad. A hladový jsem rozmrzelý.
- Když to někdo zaslechne, zastřelí tě. - Jo, dobře, dobře.
- Přál bych si, aby tu byl Ronon. - Víš, žes to řekl nahlas, že?
- Tedy, jsem přímo tady. - Nic osobního...
...já jen, že je lepší stopař, než my dva dohromady.
Hmm, to je pravda.
- Dobře, začínám mít halucinace. - Proč, co vidíš?
Nevidím, cítím. Cítím jídlo.
Lahodné, čerstvé jídlo: pečené hovězí, hamburgery, hot dogy, vepřové na rožni--
Kuře.
- Jo, jasně, čím víc, tím líp. - Ne, já cítím kuře.
Rovnou za nosem. Pojď za mnou.
Našel jsem to! Někde tady dole.
Když jsem tu já, nepotřebuješ Ronona.
- Co myslíš? Tábor Geniů? - Dej mi ten omračovač.
Dobře, drž se za mnou.
Johne! Jak jste mě našli?
- Cítili jsme tvůj oheň na kilometr. - To je v pořádku.
Stejně už jsem s vařením skončila.
- Uteklas nám. - Nedali jste mi na vybranou.
Už tě hledáme přes hodinu. Dvakrát nás skoro chytili.
Ano, je to tam teď velmi nebezpečné.
Proto jsem se rozhodla ukrýt v této jeskyni a utábořit se.
To všechno jsi udělala ty?
Ano! Chytila jsem lodenského ptáka.
- Jsou velmi chutní. - Jak?!
To všechno jsi dokázala s tímhle?
Říkala jsem ti, dokončila jsem tři lekce s Nolarem Lumsbrikem.
- A tohle všechno bylo v těch třech lekcích? - Učím se rychle. Copak neposloucháš?
Zlobíš se na mne.
Náš první spor.
Věděla jsem, že k tomu nakonec dojde.
Jednou se tomu budeme smát.
- To budeme, ale teď se musíme vydat na cestu. - Hned jak sníme toho lodenského ptáka.
Nebo ne?
To znělo hodně hodně blízko.
- Určitě tohle není jeskyně Bestie? - Jsi tak nevzdělaný!
Bestie nežije v jeskyních.
Měli bychom tu zůstat, než bude čistý vzduch.
Dobře. Maximálně půl hodiny.
Dobře. Mám hlad.
Tak jo!
Přinesla jsem ti ptačí srdce.
Můj lid věří, že když ho sníš, přinese ti velké štěstí.
- Díky, ale nechci. - Jsi si jistý?
- Jo, naprosto. - Dobře.
- Ještě se na mne zlobíš? - Ne, už ne.
To je dobře. Nejsem ráda, když se na mne zlobíš.
- Tak mi nedávej důvod, abych se zlobil. - Tak dobře.
Takže tobě je třináct, co?
Za pět lunárních cyklů mi bude čtrnáct.
Jasně. Jsi nervózní, že máš být královnou?
- Ne! Proč bych měla? - Je to spousta odpovědnosti.
To vím.
Musíš stavět potřeby svého lidu před vše ostatní, i před své vlastní.
- Ano, někdy. - Ne, vpodstatě pořád.
Jsem si jistá, že najdu správný poměr.
Jenom si pamatuj, že nejsi královnou z boží vůle, ale z vůle tvých poddaných.
Když budeš na lidi zlá, můžou změnit názor. Pamatuj si to.
Víš toho o vůdcovství hodně, Johne.
Hodně jsem se naučil za pochodu.
A já toho vím hodně o svém lidu.
To doufám.
Myslím, že by z nás byl dobrý tým.
Jakožto královna...
...budu jednou potřebovat krále.
- Poslouchej, Harmonie-- - Nemusíš odpovídat hned.
Vím, že taková nabídka může ohromit.
Neměl by ses rozhodnout zbrkle.
Celkem určitě vím, jak dobrá je to nabídka.
Jsi skvělá mladá dáma. Ale já--
- Co to sakra bylo? - Geniové právě měli rande s Bestií.
Dobře, buď statečná holka a zůstaň tu s McKayem.
- Hejhej! Jak to, že já jsem vždycky chůva? - Chceš se jít podívat po Bestii?
- Ne, je mi tu fajn. - Myslel jsem si to. Zůstaňte tady.
Tady Mardola. Chci nejnovější informace. Co vám trvá tak dlouho?
Mám muže podél celé cesty do ruin. Šli jinudy.
To je jasné. Nejsou to idioti. Měl byste hledat všude, kromě cesty do ruin.
To hledám, ale je noc a tenhle les je dost hustý. Mám málo mužů.
Co když se dokážou vrátit do vesnice?
Potom nebudu moci nijak zachránit vztahy mezi našimi dvěma národy.
Právě jsme ztratili kontakt s několika mými muži. Míříme na jejich poslední známou pozici.
Možná budeme mít štěstí. Toran končí.
- Jsi doktor, že? - Ano. Tedy, nejsem lékař--
- Takže jsi lhář. - Ne, já…
Co chceš?
- Jaké to je být zamilovaný? - Ach bože.
- Protože myslím, že jsem zamilovaná do Johna. - Nebylo by to poprvé a určitě ani naposledy.
- Co to má znamenat? - To znamená, že hodně lidí,...
...hlavně mimozemských žen, snadno podlehne vzhledu a šarmu Johna Shepparda.
Ne jako já.
Je na tebe trochu starý, nemyslíš?
- Nad tím jsem nepřemýšlela. - Jo, on ale bude, tak si nedělej naděje.
- Nebudeš se ho snažit přesvědčit, že? - Nebudu muset, věř mi.
Ty mě nemáš moc rád, že?
Ne, to není pravda. Já…
Nemám tě nerad.
Co to znamená?
To, že jsi otravná, ale jsem ochotný ti to odpustit,...
- ...protože jsi stále ještě dítě. - Zatímco kdybych byla dospělá,...
- ...byla by moje otravnost méně omluvitelná? - Přesně. Dospělý by…
- Nemám žádné předsudky. - A já tě nemám nerada.
Aha dobře, to je milé.
Takže slibuješ, že nám s Johnem nebudeš bránit?
Slibuji.
Jedno ti musím přiznat: jsi mnohem dospělejší než ženy, do kterých se obvykle zamiluje.
Děkuji, doktore!
- McKayi. - Cos našel?
Dva mrtvé Genie. Není to pěkný pohled. Mnoho bodných ran.
- Myslíš jako stopy zubů? - To si nemyslím.
Tak co? Drápy, pařáty, velmi ostrý zobák?
Nevím. Nic takového jsem nikdy neviděl.
Tady.
- Jaké stvoření může udělat něco takového? - To je jedno.
Neopustíme tento les, dokud nebudou všichni tři mrtví.
Co ti trvalo tak dlouho? Už jsem myslel, že jsme o tebe přišli.
Potkal jsem Genie. Musel jsem se schovat, dokud neodešli.
- Tak co se stalo? - Nevím.
- Ať je ta Bestie cokoliv, je to smrtelné. - To jsem ti mohla říct já.
Jo. A Geniové mají rozkaz všechny zastřelit.
- No super! - Dobře, princezno, vydáme se na cestu.
- Počkej. - Co?
- Kam jdeš? - Kam asi?
- Vracíme se do osady. - Ale jsme tak blízko ruin.
- A už skoro svítá. - To, že už skoro svítá, je špatné.
- Potřebujeme tmu. - Nemůžu dojít tak daleko a prostě se vrátit.
- Odmítám. - Víš, pořád ještě mám ten omračovač.
Harmonie, to nejlepší, co můžeš udělat, je jít tudy.
To znělo trochu divně.
- Nerad souhlasím s tím dítětem, ale... - Dej mi to.
Bestie se nám v ruinách vyhne. Budeme tam v bezpečí.
- Jak jsou daleko? - Tak půlhodinu.
- Tak co říkáš? - No je to lepší, než narazit na Bestii.
- Toho jsem se bál. - To je posvátná půda. Jak se odvažuje?
Hej, notak! Zvládneme to, jasné?
Dobře.
- Udělám to. - Mám to, v pohodě.
- Opravdu, jenom… - V klidu.
Pojď k taťkovi. Jdeme na to.
- Hele! - Co?
Přemohls ho.
Teď můžeme jít.
- Fascinující. - Antické?
Zřejmě jo.
Je to zvláštní. To místo je mi nějak povědomé.
Je to krásnější, než jsem si představovala.
- Něco je špatně. - Co?
Nefunguje to.
Neměla bys potichu meditovat nebo tak něco?
Můj přívěsek. Měl by zářit.
No to mě podrž.
- Nech mě hádat. - Nojo! Je antický!
To je Wairosův přívěsek.
Královna, a pouze pravá královna ho musí vrátit do ruin.
Jakmile se ocitne zde, má zářit a naplnit mě velkou mocí.
- Sestry se tak trochu zapomněly zmínit. - Je to jedno z našich největších tajemství.
- Je to zkušební oblast. - Co?
Vím, co je to za místo. Četl jsem o něm.
Hledáme ho poslední dva roky! Viděl jsem plány!
- No tak se poděl se zbytkem třídy. - Věř tomu nebo ne,...
...tohle místo opravdu ovládá Bestii, pokud je to to, co si myslím.
A to?
Ministřely. Vsaď boty, že se nepletu. Tohle musí být planeta,...
...na které Antikové vyvinuli technologii Střel. Hlavní zkušební oblast.
To vysvětluje, proč Geniové vypadali jak ementál. Ministřely prošly skrz ně.
A ten zvuk, co Bestie vydávala, zní spíš jako elektrický roj, než jako vrčení.
- Takže ten přívěsek je… - Asi nějaký druh kódovaného klíče.
Antikové se nezdráhali chránit svůj výzkum i sami mezi sebou.
Na aktivaci a ovládání Střel potřebuješ víc než jen gen, jinak…
Ano, ano, samozřejmě. Jsou nastavené na automatickou obranu.
Hlídají les a zabijí každého, kdo nemá gen. Proto si nevšímaly nás a šly po Geniech.
Tahle královská otrava ho musí taky mít.
- A proč to nefunguje? - No, možná proto,...
- ...že si támhleten génius hrál s krystaly. - Dobře. Takže?
Dobře, takže mi dej čas, abych zjistil, kolik škod napáchal.
Ten přístroj je polámaný. Proto tvůj přívěsek nezáří.
To nemá co dělat s přístroji.
Jestli jsem hodna být královnou,...
...propůjčí mi bohové sílu čistého světla a rozzáří můj přívěsek.
No kdo ví, jaká potrhlá pravidla se k tomu vážou? Chci říct…
Možné se tady musí klíč každou generaci znovu aktivovat.
Možná proto mohou používat antické přístroje, které mají na hradě.
Je to složité, ale určitě se rozsvítí. Musíme jenom provést nějaké opravy.
Ty to nechápeš.
Zklamala jsem.
Možná nemám být královnou.
Možná, možná jsme sem šli zbytečně.
Věř mi. Rozzáří se.
Vstávejte.
- Co jste s tím udělali? - Nejsem si jistý.
- Jenom jsem přeházel krystaly. - Nic jim neříkej.
- Tak jako tak nás zabijí. - Dokážeš to zprovoznit?
Potrvá to. Možná kdybych se vrátil s jumperem a malým týmem, spravil bych to.
Poslyš,...
- ...vydáme se zpátky. - Ne!
Když se nevrátím se svítícím přívěskem, nedovolí mi--
Ale budeš královnou, slibuju. Je to jen rozbité.
V této záležitosti nedostanu druhou šanci. Johne, prosím…
Zvládnu to. Musím… musím se jen víc soustředit.
- Hej. V klidu. - Heirone, ozvi se.
Heirone, ozvi se.
Když neodpoví, přijdou to prošetřit.
- Tady Heiron. - Jaký je váš stav?
- Dobrý. - Rozveď to.
- Velmi dobrý. - Pomozte nám! Pomozte nám!
Teď nemám čas, musím jít.
No, stálo to za pokus. Musíš to zprovoznit, a rychle.
- Nemůžeme prostě utéct? - Jsme obklíčeni ze všech stran.
Musíš ty Ministřely zprovoznit, nebo…
Nebo zemřeme.
- Nedá se říct, že bys mi zrovna dodával důvěru. - Jo? Jak to?
Schováváš se za velikým kamenem. Jak se mám cítit já,...
...když je mezi mnou a Genii jen chladný větřík?
Samozřejmě si můžeš taky najít úkryt. Hned, jak skončíš s opravou.
Máš vůbec představu, kolik je možných kombinací umístění krystalů?
- Víc než sedm? - Zkus sedm tisíc.
No je to míň než nekonečno.
Dobře, podívej. Až sem Geniové dorazí, bude tu opravdu velký hluk.
- Křičení? - Ne. Tyhle zbraně dělají spoustu hluku.
Je velmi důležité, abys zůstala tady a měla zakryté uši, dobře?
- Neměl bys mi místo toho radši dát zbraň? - Zůstaneš tady,...
...zakryješ si uši a nebudeš se hýbat, dobře?
Paráda! Myslím, že to mám.
Harm… Harmonie! Co jsem teď říkal?
Jste obklíčení. Máte omezené množství munice a já mám neomezené množství mužů.
- Riskneme to. - Pokud budete vzdorovat,...
...postarám se, aby byla vaše smrt co nejpomalejší a nejbolestivější.
Dobře. Jaká je druhá možnost?
- Dejte nám tu dívku a necháme vás jít. - Nikdy!
Raději by zemřeli, než by jednali s takovými divochy.
Až o tom uslyší mé sestry, bude s Genii konec. Konec, slyšels?
Jak myslíš, že jsme věděli, kde tě najít, maličká?
Lžeš!
Vyrukuj na nás se vším, co máš. Jednou pro vždy tě umlčím.
Nechej to na nás, jo?
Máte jednu minutu.
- To nemůže být pravda. - Abych řekl pravdu, tak teď je to jedno.
Jak to můžeš říct?
- Zprovoznils to? - Jo, předtím, než na to začali střílet.
- Takže je to zas rozbité? - No…
Už to bylo zapnuté. Tak půl na půl, že to pořád funguje.
Kryjte mě. Doběhnu k podstavci, vyvolám Bestii a ztrestám je.
Dneska se trestat nebude, mladá dámo! Nikdy dřív jsi to nepoužívala.
Ale jsem královna a Bestie je můj ochránce.
Je to trochu složitější.
- Říkals, že to může aktivovat kdokoli s genem? - Jo, pokud má u sebe ten přívěsek.
Přesně.
- Půl na půl, jo? - Stoprocentní, když se budeme dál vybavovat.
- Máš plný zásobník? - Nabitý a odjištěný.
- Na tři? - Dobře.
- Ano. Výborně. - Jedna.
Dvě.
Tři.
Na co čekáte?
Zastřelte ho!
- Jsi v pořádku? - Jo. V pohodě. A ty?
Jasně, jasně.
To byla ta nejodvážnější věc, jakou jsem kdy viděla.
Jsi mladá. Jsem si jistý, že v životě potkáš ještě odvážnější muže, než jsem já.
Ne ty, usurpátore! Máš štěstí, že tě mám ráda, jinak bys visel za velezradu.
Ale ty. Tys mi zachránil život.
- Opravdu? - Když na mne začali Geniové střílet,...
...vrhl ses na mne a použil vlastní tělo jako štít.
Ale ne. Nene. Já jenom zakopl a spadl na tebe. Byla to nehoda.
A pak jsi mne odtáhnul do bezpečí.
Mýlila jsem se, že mne nemáš nerad.
- Máš mě rád! - Ne.
- Nene. - Ano!
Zachránils mi život a opravil ruiny.
Jsi hrdina, doktore McKayi. Jak pro mne, tak pro můj lid.
No nevím, jestli hrdina. Možná výjimečně odvážný.
- A také skromný. - Je načase jít, než se Geniové vrátí.
O tom pochybuji.
Jsou to prostí lidé a tvé činy na ně udělaly velký dojem.
Na mne ale nikoli.
Přívěsek stále září. Bohové rozhodli, že jsem vhodná.
Teď se můžeme vrátit.
Vrátili jste se.
- Co to děláte? To je můj soukromý pokoj. - To je v pořádku, Mardolo.
- Můj pokoj už prohledali. Měla bys je nechat. - Proč?
- Zaútočili na nás Geniové. - Aha! Ještěže s tebou byl pplk. Sheppard,...
- ...aby tě ochránil. - Věděli, kde jsou ruiny, Mardolo. Jak?
Ptáš se, jako bych to věděla.
- Na královnu jsi příliš mladá, Harmonie. - Možná.
Ale až tě propustí z vězení,...
...budeš příliš stará na to, aby sis to pamatovala.
Doktore Rodney McKayi a podplukovníku Johne Shepparde.
Váš přínos našemu lidu možná nikdy nesplatíme.
- Nedělali jsme to kvůli odměně, Výsosti. - Vlezdoprdelko.
Já sama jsem vám velmi zavázána...
...za vaši pomoc při porážce kralovražedných Geniů.
Nechala jsem jednoho z nejlepších dvorních umělců,...
...aby vás vypodobnil na uměleckém díle o našem slavném vítězství.
Jo, tak nějak si to pamatuju.
Rebelian Translators http://rt.czechgamer.com