Můžeš začít, Rodney.
Nepamatuju si, jak to začalo.
Ale jistě, že ano.
Ne.
Začni svým jménem, tak jak se to dělá, a pak pokračuj až do dneška.
Moje jméno... Moje jméno je...
pan Rodney McKay
- Ne. - Ano.
Ale no tak, jsi přeci doktor McKay, pamatuješ?
Ne, to už nejsem, už nejsem chytrý.
Doktoři jsou chytří, takže já jsem teď pan.
Ok.
Býval jsem tou nejchytřejší osobou vůbec a teď?
Teď už nejsem.
To se právě snažíme napravit, ano?
- Nemůžete to spravit. - Víš, že pro to děláme to nejlepší.
To nejde... Nemůžete... Nejde to...
V pořádku, Rodney. Co dalšího máš teď říci?
Kam odešel John?
Jen musel na pár minut odejít.
- Johne! - Rodney?
Rodney, jsem tvůj přítel a jsem tady.
Johne, kde jsi? Johne!
Proč jste mi sakra neřekli, že je to s mým bratrem takhle špatné?
Stalo se to příliš rychle, Jeannie.
Ale... Dostala jsem od něj zprávu před pár týdny.
Vypadal naprosto v pořádku, nikdy nebyl tak v pohodě.
To bylo krátce potom, co se nakazil.
- Nerozeznala jsem symptomy včas. - Není to vaše vina, doktorko.
Upřímně, paní Millerová, kontaktovali jsme vás, jakmile jsme si uvědomili vážnost této situace.
Daedalus vás vysadil u první brány v Pegasu, protože jsme se obávali,
že se sem nedostanete včas.
Mysleli jsme, že si zasloužíte dostat příležitost se rozloučit.
= StarGate Translation team = = Uvádí =
= Stargate Atlantis = = 5x06 The Shrine =
= Překlad =
Lucish : dArus : Lightsaber
= Časování =
monopost : ZigZag : RomanArts
= Korekce =
Slunicko : Apple : RomanArts
= verze 1.00 =
= Načasováno pro rip: = stargate.atlantis.s05e06.hdtv.xvid-0tv
Další info na: www.sga-project.com/sgtt
Slovenské titulky na: www.sgtt.scifi-guide.net
= StarGate Translation team = Přeje příjemnou zábavu.
Doktorce Kellerové bude chvilku trvat, než ho připraví na vaši návštěvu.
Ano, chápu, sama taky potřebuju chvilku.
Jak... Jak se mu to stalo?
Na poslední misi se stal takový zádrhel.
Plukovníku, jakmile se dostanete do výzkumného tábora, sdělte, prosím, doktoru Nicholsovi,
že má teď zpoždění s pravidelným hlášením hodinu a patnáct minut.
Jo... Mám ho trochu profackovat nebo tak něco?
Jenom mu to, prosím, připomeňte.
- Neměli bychom se bát o tým doktora Nicholse? - Ne.
Jsou daleko od brány a mají se hlásit každých šest hodin.
Vsadím se, že Nicholse jenom nebaví ty procházky k bráně.
Jo, určitě se mu jen nechce pořád chodit.
Nichols je tak arogantní.
Emily, myslím, že risknu snídani, než to zkontrolují...
Jen tím chci říct, že jim chvíli potrvá dostat se do tábora
a další chvíli, než se Nichols dostane k bráně a ohlásí se... Opravdu nevidím...
...smysl v tom, co vám tu říkám.
- Souhlasím, pane. - Dobře.
Do dvaceti minut budu zpátky.
Neplánovaná aktivace zvenčí.
Zapněte štít.
Nepřijímám žádné IDC.
Tady je Sheppard, nevypínejte štít.
Bylo to tu zatopeno.
To ani nemám v plánu, plukovníku, co se děje?
Je tu zima a mokro, pane, jsme ve vodě,
celé údolí je pod vodou.
A mrzne.
Potřebujeme poslat jumper, abychom se mohli podívat po ostatních.
Pošleme ho, plukovníku, vydržte.
Čekáme. Sheppard končí.
Záchranný tým, čekejte.
Co jim trvá tak dlouho? Proč ještě není brána uvolněná?
Ta voda, stálý tlak brání červí díře, aby se deaktivovala.
Takže budeme muset počkat na vypršení maximální doby udržitelnosti červí díry, pak se brána zavře.
38 minut.
Už je to 32 minut a neříkej: "Já vám to říkal", neměli jsme na vybranou.
Nemůžu se přestat třást.
Ale pořád ti to mluví.
No, v každém případě,
za chvíli už nám bude teplo.
Nevím, myslím, že jsem se namočil víc než ty.
No, já nevím, docela jsem si zaplaval, když jsem vytáčel adresu.
Výzkumný tábor je dál tímhle údolím, opravdu bychom se měli začít bát o tým doktora Nicholse.
Dobře.
Tady plukovník Sheppard, volám výzkumný tábor, prosím, odpovězte.
Opakuji, tady je plukovník Sheppard, prosím, ozvěte se.
- Určitě jsou mrtví. - To nemůžeme vědět, Rodney.
Výzkumný tábor tu zkoumal následky globálního oteplování,
usídlili se přímo v údolí pod tím obrovským ledovcem.
- Mohli stihnout dostat se pryč. - Ano.
Když Antici umisťovali bránu na tuhle planetu, určitě zrovna nebyl příliv.
Ta voda je tak ledová.
Je mi horko a stejně se klepu.
Měl si horečku předtím, než jsme vyrazili?
Nevím, možná, pořád mi něco je.
Voda trochu stoupla.
Takže tady budeme trčet celou noc.
Ale v teplém pohodlném jumperu, jasný?
Jenom potřebuju, abys vydržel ještě... pár minut nebo tak nějak.
Jak dlouho už nereaguje?
Od chvíle, co v jumperu upadl do bezvědomí. Asi devět hodin.
Dostaňte ho na ošetřovnu, chci mu udělat scanner.
A na vás se teď taky podívám.
Jsme v pohodě.
Tím teď myslím teď.
Myslím, že tímhle se odůvodnil můj návrh,
posílat sondu při každém průchodu bránou.
- Takové věci se občas stávají, Woolsey, a tím věci, myslím...
- Vím, co tím myslíte. Děkuji.
Proč jste se nevrátili do jumperu, jak jsem řekl?
Pomáhal jsem záchrannému týmu hledat Nicholsovi lidi,
je tu možnost, že jsou stále naživu.
Samozřejmě.
Zajdu se převléknout a pak se půjdu podívat na Rodneyho.
Tak jak se má náš hrdina?
Žádná horečka, žádné podchlazení, na scanneru jsme nic nenašli...
A co vy?
Jak jsem řekl, jsme v pohodě.
No jo.
Ale my jsme neupadli do bezvědomí.
No, noc předtím jsem toho moc nenaspal a taky jsem vynechal snídani.
Víš, že Woolsey chce teď posílat sondu, před každým průchodem bránou?
To bylo rychlé.
Taky si myslím.
Mohl bych už jít, ty moje malá paní doktorko?
Ještě chvilku si tě tu nechám na pozorování,
a taky ti dlužím večeři.
Tak mě můžeš pozorovat při jídle, protože už pěkně hladovím.
Takže, oficiálně, je v pořádku.
Uvidíme se!
Chceš, abych je pustila dovnitř?
Ok.
Rodney je na vás připraven.
A co mu mám říct?
Na tom nezáleží.
Meredithe?
- To jsem já, Jeannie. - Jsi má sestra.
Ano.
Meredith Miller.
- Mé jméno. - To je tvé první jméno, pravda,
ale nikdy jsi ho neměl rád.
Ne.
Ne, je to hloupé jméno.
Někdy ano.
Říkáme ti Rodney.
Ano.
Pan Rodney McKay.
Rodney McKay... Rodney McKay...
Ty kvůli mně pláčeš?
Pláču, protože mi moc chybíš.
Protože jsi má sestra.
Ano, přesně tak.
Jsem nemocný.
Já vím.
Já vím,
ale teď jsem tady.
Zlatíčko, musím jenom na moment odejít, ale hned budu zpátky.
Slibuju.
- Hej! - Já vím.
Jenom potřebuju chvilku...
Jenom nechci, aby viděl...
Vím, jak se cítíte.
Zažil jsem to.
Půjdu tam zpátky, určitě.
Potřebuje mě a já se s ním chci rozloučit, ale jakoby už bylo pozdě, jakoby to už nebyl on.
Já vím.
Je tu jedna možnost.
Co? Jaká?
Je to místo, už jsem tam byl, bude zase sám sebou
a budete se moci rozloučit.
Nechápu, proč jste ho tam ještě nevzali?
Protože je to nebezpečné.
Ale já to klidně risknu, pokud budete chtít.
Připraveno.
Dovol mi si postěžovat, jak hloupý je tohle nápad.
Vlastně to byl tvůj nápad.
Dobře, vyškrtnout ze záznamu.
Byl dobrý nápad zaznamenávat, co se ti děje a jak to celé postupuje.
Jo, je to legrace... Takže začínáme.
- Dobře. - A já si něco pamatuju.
Jmenuju se doktor Rodney McKay a vedu vědecké oddělení na Atlantis
v...
proboha
- v galaxii Pegasus. - Dobře, to není špatné.
Pokračuj.
Jennifer, chtěl bych ti něco říct...
Chápeš, dokud ještě vím, kdo jsem.
Do toho.
Jeannie.
Takhle pozdě jsem nikoho nečekala.
Patřím k těm lidem, kteří se snaží získat co nejvíc informací.
Tohle je jeho poslední scan.
Ta světlá oblast, co vypadá jako tumor,
je ve skutečnosti parazitický organismus.
Rozšířil se příliš, než aby šel odstranit chirurgicky
a nereaguje na žádnou léčbu.
Jen ho to trochu zpomaluje.
Ale je tu ještě několik možných kombinací léků, které by...
Byl tím nějak nakažen na té poslední misi?
Možná, ale ne nutně, bylo to v tu dobu příliš malé, než aby to bylo vidět na scanu,
ale v galaxii Pegasus je tohle časté u velmi starých lidí.
Dobře, ale proč on?
Je možné, že tomu byli vystaveni všichni, ale jejich imunitní systém se ubránil.
Rodney už měl virózu,
když odcházel na misi na M445Y9,
a pak ten strávený čas v ledové vodě...
Měl sníženou obranyschopnost.
Ten parazit buňky nezabíjí, spíš je blokuje,
z důvodů, kterým ještě úplně nerozumím, ale
výsledkem je značné poškození mozkových funkcí.
Jak se bude šířit, ovlivní to jeho motoriku,
řízení funkce jednotlivých orgánů...
Rononovi lidé tu nemoc nazývají "druhým dětstvím".
- Mluvila jste s Rononem? - Ano.
Vím, co vám řekl...
...že umírá a vy s tím nemůžete nic dělat.
Ne, on umírá a já dělám všechno,
co je v mých silách.
Musím se vás zeptat,
proč jste mi řekla, že jste včas nepoznala symptomy té nemoci?
Protože vykazoval určité symptomy už, když se vrátil z té mise
a já je neviděla.
- Takže? - Přesně, jak nařídila doktorka.
- Vtipné. - Nechceš můj kompot?
- Ne, ne, ne - Je to ňamka.
Brát pacientovi jídlo z podnosu je nevhodné.
Vždyť už jsme spolu měli rande.
Koupil jsi mi jeden drink, to ještě není rande.
A tak se tě teď ptám, jestli se mnou nechceš povečeřet.
Myslím takovouhle večeři.
Miluju ovocné kompoty.
No, tohle není zrovna večeře, jakou jsem si představoval.
- To je pozvání? - Pokud slíbíš, že ho přijmeš.
Byla jsem tak okouzlená novým Rodney McKayem,
že jsem si nevšimla, že se jedná o zřejmé počátky postupného poškození mozku.
A když se to začalo projevovat, už bylo příliš pozdě.
Nevzdala jsem to, stále se snažím najít léčbu.
Ronon mi řekl o tom místě, které by mu dalo ještě jeden den
být sám sebou, než zemře.
Jeannie, přece nemůžete věřit, že...
Takže budete ta, co ho nechá takhle odejít?
Je to na planetě jménem Tallas, je to jedna z planet Antiků.
Sbalili jsme se a dostat se tam od brány nám zabralo šest hodin,
ale byl jsem dítě a dědeček mě většinu cesty nesl.
Zvládneme to v polovičním čase.
Ale je v tom jeden háček...
Wraithi tam během války s Replikátory postavili hlavní základnu.
Pořád tam je.
To nám ještě nikdy předtím nezabránilo v tom, abychom někam šli.
No, nejde jen o to.
Nevěříte, že je to pravda.
- Neříkám, že... - Ale já ano.
Byl jsem tam.
Ano, ale bylo vám šest let.
Poslechněte si, co jste nám řekl:
"Kouzelná svatyně v jeskyni pod vodopádem."
Říkal jsem snad, že byla kouzelná?
Ne, ale řekl jste, že lidé, nakažení stejnou chorobou jako McKay,
se najednou na chvíli stali zase sami sebou.
Říkala jsem, že je to známé i mezi mými lidmi,
že je to možnost, nabízející obětem "druhého dětství",
ještě jeden poslední den a rychlou smrt.
Což neznamená, že je to pravda.
Říkám vám, že jsem na vlastní oči viděl, jak se můj dědeček změnil
z muže, který si nepamatoval ani vlastní jméno,
v muže, který mě naučil stopovat a lovit.
Učil jste se lovit, když vám bylo šest?
Jeden den strávil se svou ženou v náručí a s lidmi, které miloval,
a pak zemřel se ctí.
Můžete říct, že jsem byl příliš malý, abych si to pamatoval,
ale já si to pamatuji dobře.
A my můžeme udělat to samé pro McKaye.
Pokud si myslíte, že to za to nestojí,
tak se mýlíte.
Nikdy jsem to nikomu neřekl,
kromě...
Můj otec měl nemoc zvanou Alzheimer.
V mnoha ohledech je podobná nemoci,
kterou má dr. McKay.
Chci říct, že jsme měli podobný zážitek, co si popsal.
Nepoznával mě měsíce.
A pak jeden den, zčista jasna,
byl úplně normální.
Řekl: "Richarde, co tady děláš?"
A já:
"Tati,
přišel jsem tě navštívit."
A on:
"Není to nádherné?"
A pak byl zase pryč.
Takže, nemohl sis pamatovat...
To není stejné.
- Ronone, podívej. - Já mu to dlužím.
- Vezmu ho sám. - Já půjdu s ním.
Zadržte.
Víme, je to fakt, že tam jsou 2 Hive ship a na zemi 10 000 Wraithů.
Takže, pokud to budeme vůbec zvažovat,
tak si musíme udělat plán.
Ja ho udělám.
Je mi líto, ale bez mého svolení nikam nepůjde
a to nedostanete, dokud si nepromluvíme s Rodneym.
Ahoj Rodney.
Máš tady návštěvu. John je tu.
A také Teyla a Ronon.
Celý tým.
Ronon Dex.
Přesně, kámo.
Chci tě vzít na místo. Místo, které ti dá
šanci být zase na chvilku sám sebou.
Jakým jsi byl, než jsi onemocněl.
Proč?
Ahoj, kámo.
Ahoj, Johne.
Pravda je, že nevíme přesně, co se ti stane, ale
jsme ochotni to zkusit, pokud jsi i ty.
Ok.
Ok. Takže vyřešeno.
Ne, to ne.
Rodney, oni ti neřekli vše.
Nepotřebuje to vědět.
Planeta, kam tě chtějí vzít, je základna Wraithů.
Pamatuješ si, kdo jsou Wraihti?
Znamená to, že to bude velice, velice nebezpečné. Nejen pro tebe.
Ale i pro tvé přátele.
Jsme ochotni podstoupit to riziko.
Riziko, pro které... Je mi líto. I když to bude fungovat,
o čemž pochybuji,
můžeš se vrátit do svého předchozího stavu na jeden den.
A odpusť mi, pokud to zní spíš jako mučení, než naděje.
Ale stále přicházíme s novými nápady, jak to vyléčit.
Pokud to uděláš, pokud opustíš Atlantis...
- Atlantis. - Tak je po všem.
Už ti nebudu moci pomoct.
Doktorko.
On to nechápe.
Ne nechápe.
Takže rozhodnutí, zda půjde,
je moje.
A já nevzdala vyléčení svého pacienta.
A vy jste to pořád ještě nevzdala.
Ne, protože si nemyslím, že by poškození buněk bylo stálé.
- Takže kdybych mohla odstranit toho parazita... - Kolik času by to zabralo?
Týdny? A kolik dnů mu zbývá? Nejvíce tak dva?
Podívejte, vím, že už jste udělala všechno, co bylo ve vašich silách.
Vím, že se za to cítíte zodpovědná a chcete to zkoušet dál,
ale já jsem jeho starší sestra. Takže to rozhodnutí je na mně.
Vezmeme ho tam.
Už nahrávám.
- To jsi nemohla něco říct? - Promiň.
Dobře, tak jdeme na to.
Jmenuji se doktor Rodney McKay, vedu oddělení pro vědu a výzkum tady na Atlantis,
v galaxii Pegasus, v místní soustavě, ve vesmíru, jak ho známe.
Účelem tohoto záznamu je, vytvořit základ pro mě a doktorku Kellerovou
pro monitorování postupu mé... ztráty paměti.
To je ironické, že ano. Postup bude monitorován
na běžných věcech, které si pamatuji, jako například číslo pí, u kterého znám tak prvních 12 čísel.
Takže... 3,1415926535...
- Je Rodney na palubě? - Ano.
- Prošli jste si jasně postup celé akce? - Dost na to, aby si nás Wraithi vůbec nevšimli.
Plukovníku! Pokud doktor McKay nabude zpátky svou... Řekněte mu za mě sbohem.
- Myslel jsem, že tomu nevěříte. - Je to snad podmínka pro cestu?
Jsme rádi, že jste tady.
Musíme se odtamtud dostat rychle, jinak to bude trochu divoké, takže chci, abyste byli všichni připravení.
Jumper III, čekáme, pošlete sondu skrz.
Sonda prošla bránou a jde na ní střelba z obou stran v místě, které vypadá jako hluboké údolí.
Vypouští kouř a měla by tím pokrýt celou oblast do pěti sekund.
- Dobře, uvidíme se zítra. - To doufám.
- Zatraceně velké údolí. - Myslíte, že zaznamenali náš průchod bránou?
Ne, myslím, že ta kouřová clona fungovala.
Nejspíš si myslí, že jsme poslali sondu skrz, ale rozmysleli se, když jí vyhodili do vzduchu.
Musím teď proskenovat celou oblast, zabere to pár minut.
Johne! Johne!
Johne!
- Byl jsi tam a pak... - Rodney, jsem tady, co se děje?
Probudil jsem se a Ronon byl pryč.
To mě mrzí, myslel jsem, že jsi usnul.
Tolik jsem se bál, byl jsem si jistý, že až se ráno probudím, moje máma bude pryč.
- Vezmu tě zpátky do tvého pokoje, ano? - Johne, nikdy jsem se tak nebál.
Unikám sám sobě a nevím, jak to zastavit.
Podívej, pořád jsi tady, ano? Pořád jsi tady.
Ano, jsem.
A já taky nikam nepůjdu, jestli potřebuješ vysadit, tak to udělej.
Nevím, co mám dělat. Už nejsem sám sebou.
- Omlouvám se, neměl jsem tě budit. - Venku je příjemná noc.
Půjdem si dát pivo, dobře?
- Já piju pivo? - A hodně, vem si to.
Pojď, kámo, půjdeme.
- Já ti nevím, mám ještě jedno? - Jasně.
- Neměl jsem tak bouchat do tvých dveří. Jsem směšný. - Nejseš.
Nevzpomínám si na jméno setry děcka.
- Pedy. - Pedy.
Jsem si celkem jist, že to není ono.
Je to Madison, vidíš. Vzpomněl sis.
- Vzpomínání je nedoceněná schopnost. - Jen tvrdím, že na tom nejsi tak špatně, jak říkáš.
Schovávám to. A věř mi, už jsem zapomněl víc, než většina lidí, kdy bude znát. Já vím, že to zní
- arogantně. Je to správně? - Jo, to je.
Ráno jsem se snažil pomoci Zelenkovi dokončit zařízení, které bylo očividně mým nápadem. Byl jsem zbytečný.
Jennifer říká, že se to bude jen zhoršovat každou hodinou.
Za týden si nevzpomenu ani na své jméno.
Co takhle...
- Co takhle si říct sbohem? - Ne.
- Jak ne? - Jakože nebudu říkat sbohem.
- Já to řeknu i tak. - A já tě nebudu poslouchat.
- Ale tak si nebudu pamatovat, kdo vůbec jsi. - Tak ti to připomenu.
Ale já nechci, abys mě takového viděl. Chci, aby sis mne pamatoval takového, jaký jsem.
- Geniální přítel. Ne jako ztros... - To se nestane.
- Prosím. - Prostě se mě nezbavíš. Smiř se s tím.
- Já jen... - Ne! A konec.
Dobře.
Jsi dobrý přítel, Arthure.
Dobrá, přistávací oblast je čistá. Přistáváme.
- Kam to jdeme? - Tamhle nahoru. Vidíš? Za vodopádem je jeskyně.
A až tam budeme, tak strávíš nádherný den se svými přáteli.
- Jsem unaven. - Vím. Už tam budeme.
Takže, co budeme dělat?
- Počkáme. - Rodney.
Koukni na vodopád. Úžasný, co?
Zaznamenávám velmi slabou energii.
- Jaký druh energie? - Nejsem si jistá.
- Radiace? - Takový druh jsem nikdy neviděla.
- Za chvilku se budeme moci zeptat Rodneyho. - Bože!
- Vydrž, kámo. - Já chci domů.
Možná by měl být co nejblíže téhle desky.
Já ti nevím, tohle je nejspíše zdroj toho záření.
- Už chci jít. - Ještě chvilku.
Hned!
- Jeanny? - Jsem tu.
Očividně.
Je zpátky.
Řekne mi někdo, co tu sakra děláme?
Rodney McKay. Jsem vedoucím vědeckého a a
výzkumu.
- Je to v pořádku. - Ne, není!
Atlantis.
Pegasus.
Já nevím.
Jakto že to nevím?
Chceš přestat?
Stále vidím něčí tvář.
Vidím ji, i když zavřu oči.
Asi to bude moje matka.
Já... Já ji nepoznávám. Je to tak dávno.
Něco mi říká. Ale já nerozumím.
Můžete začít třeba tím, co je to za místo?
- Svatyně Tallisu. - To mi nepomohlo.
Vzali jsme tě na planetu Předků.
Děkuji ti, pane Informace.
Kdy se stal Ronon chodící encyklopedií? A proč nejsem na ošetřovně? Už je mi lépe?
Ano, je mi lépe.
Ne, není.
Ale ano, cítím to. Úžasné!
Rodney, vzali jsme tě sem, abychom se s tebou mohli rozloučit.
- Lépe ti bude asi jen tak jeden den, takže... - Hele, hele, počkej! Cože?
Na co si vzpomínáš?
Vzpomínám, že ses se mnou nechtěl loučit, co ta náhlá změna?
A proč jeden den, co to má být?
Je to dar svatyně
a nás všech, co jsme riskovali, abychom tě sem dopravili.
Poslední možnost být s milovanými.
A pak co?
Zemřu?
Se ctí.
- A důstojně. - Na to vám kašlu, prostě tu zůstanu.
- Tak to nefunguje. - A proč ne?
Planetu ovládají Wraithové.
A zachycujeme iontové záření.
- Vlastně bychom k tomu neměli být tak blízko. - To si děláte srandu!
- Jak jsi to mohla dovolit? - Neobviňuj ji, bránila nám.
Čí to byl skvělý nápad?
Můj.
- Všichni jsme si mysleli, že je to dobrý nápad. - Jak tohle může být dobrý nápad?
Ponížil jsem se, rozloučil.
Meredithe, je mi líto, co se ti stalo, ale jsem ráda za tuhle šanci.
- Považuj to za možnost a ne za... - Co? Mučení?!
Omlouvám se. Já jen...
Myslel jsem, že se to spraví, a teď říkáte že...
Vy máte nějaký plán?
Popravdě řečeno si uděláme nejdřív hostinu.
Poslední večeře, co?
Sedí to k tvému spasitelskému komplexu.
Pravda.
Nezlob se na mě, prosím.
Myslím, že kdybych si měl vybrat s kým strávit poslední den...
Co je to?
Přiznám se, že jsem tomu nevěřila. Čekala jsem, že se nestane vůbec nic.
Co se tedy děje?
Nevěříš na magické svatyně o nic víc než já, ne?
Ukaž mu ty údaje.
- Hmm. - To jsem si taky řekla.
Řekla jsi hmm?
Jde o to, že mi to taky přišlo divné. Co myslíš? Antihmota?
Supertěžký prvek používaný Antiky asi jako zdroj energie. Ještě nikdy jsem ho neviděl.
- Vyrobený k napájení tohohle... něčeho. - Musely uplynout tisíce let od doby co to...
- Vidíte ten výkyv? - Rodney, to je tvůj večírek, pojď se bavit.
Já se tímhle bavím, jen mi schovejte nějakou šunku.
Už zase! Je to asi nějaký gamma zářič...
- Rodney, pojď se mnou. - Co? Proč?
- Chci něco vyzkoušet. - Kam to jdeme?
Když se to povede, tak na Atlantis.
- Promiň. - Proč jste to udělala?
Chtěla jsem vědět, jestli se ten parazit zase rozroste,
když se vzdálíme od té radiace a myslím, že se tak stalo.
Jeho symptomy zmizely, protože se to stáhlo kvůli sebezáchově.
A co z toho vyplývá?
Že když se odtud vzdálíme, tak ho zabijeme.
Zpět na Atlantis nemůžeme.
Musíme přijít na to, jak to vyoperovat přímo tady.
Myslel jsem, že ozařování jste zkoušeli.
Taky že ano. Tenhle typ záření vůbec neznám.
Ten parazit je na tohle záření citlivý, proto má svatyně tenhle účinek.
Je ti dobře celý den,
než ti začne být špatně kvůli radiaci, takže odejdeš...
A tvůj stav se rapidně zhorší a choroba se vrátí, ještě silnější než předtím.
A den končí, chápu.
Takže budeme muset operovat tady.
No, nebude to snadné,
ale je to zatím jediná možnost, jak využít to polevení nemoci.
Nebudu to vědět jistě, dokud se nedostanu dovnitř.
Jak to chcete udělat s vybavením, které tu máme?
Nijak, budeme se muset pro něj vrátit na Atlantis.
To bude problém.
Co když zavoláme Atlantis vysílačkou
a požádáme je, aby poslali další jumper?
- To nemůžeme. - Já to vybavení potřebuju, Johne.
Wraithi nikdy neskočí dvakrát na stejný trik.
I kdyby se nám nějak podařilo rádiem kontaktovat Atlantis,
a i kdyby se druhý jumper dostal přes wraithské stráže,
budou vědět, že jsme tady a nikdy se zpátky na Atlantis nedostaneme.
A když to nezkusíme, umře.
Co k tomu potřebujete?
- Na tu operaci? Už jsem to říkala... - Ne.
Základní minimum, co potřebuješ?
Víc, než co mám ve své lékárničce,
potřebuju scanner, abych lokalizovala parazita,
taky ty správné nástroje na rozřezání lebky...
Dobrá.
Mám nápad. Držte ho od té věci co nejdál, jak to půjde.
Budeme zpátky do dvaceti minut.
Snad si nemyslíte, že budu operovat tímhle?
Viděl jsem chirurgické nástroje, které se od tohohle moc nelišily.
Fajn, ale i když ho tímhle otevřu, pořád nemáme způsob, jak najít toho parazita.
Můžete použít tohle.
- Detektor známek života? - Jo, proč ne?
No,... protože není navržen k tomu, co potřebuju, takže to nemusí udělat správně.
Jeannie ho může upravit.
Ne, vy mi nerozumíte. I v tuto chvíli radiace poškozuje jeho imunitní systém,
což znamená, že pokud ho nezabiju já,
udělá to s největší pravděpodobností infekce, kterou dostane na tom improvizovaném operačním stole.
Pokud něco neuděláme,
tak je mrtvý. Sama jste to řekla.
- Rozhodně ne! - Chceme ti zachránit život.
Můj mozek není žádná dřevěná příčka ve sklepě tvého domu.
Já nejsem chirurg.
Jo. A je moje poslední přání,
abys jim zabránil dělat blbosti.
Já to zvládnu.
Opravdu?
A já jsem si téměř jistá, že dokážu upravit detektor známek života.
Jo, s mou pomocí.
No tak pomoz.
Doufám, že tohle není jedna z těch
mozkových operací na PBS, kde si lékaři povídají s pacientem, který má otevřenou lebku.
Mám dost sedativ, abych tě uspala, nebudeš nic cítit.
Nejspíš mě uspí kladivem...
Čas běží, Rodney, musíš se rozhodnout.
Mere, prosím, nech nás to zkusit.
Podívejte, už jste mě vlastně přesvědčili,
jen je toho teď na mě nějak moc.
To je život.
Fajn, tak já ti s tím pomůžu...
Ne, před operací žádná námaha.
Sbohem Jeannie,
promiň, že jsem byl občas nepříjemný.
Sbohem Teylo.
Sbohem Ronone Dexi.
Sbohem Johne.
Sbohem.
Budu muset řezat tady.
Tady.
A tady.
Označila jsem ta místa.
Dobře.
Nechci prorazit lebku dřív, než bude potřeba,
takže je drž co nejpevněji.
Do toho.
Trvalo mi příliš dlouho upravit ten detektor,
nedala jsem jí dost času na přípravu operace,
a aby zjistila, jak je na tom jeho imunitní systém.
- Ještě to není, držte ho pevně! - Snažím se.
To ten parazit. Pohybuje se.
Možná cítí, že po něm jdeme.
To ne, myslím, že se to instinktivně snaží uprchnout před tím zářením
a my jsme mu právě otevřeli bránu ven.
Ronone, asi za deset vteřin budeme potřebovat tvoji zbraň.
Mohl jsi na to jen šlápnout.
Měl jsem střílet.
Už je to čisté.
Odvedla jsi skvělou práci.
Ty taky.
Tak rychle domů...
Běžte si lehnout, já jsem tady celou noc.
Dobrý, chci tu být, až se probudí.
To může chvilku trvat.
Náš Rodney velice rád spí.
- Měla jste ho vidět, když byl puberťák. - Jak mám spát, když pořád mluvíte?
Ahoj.
Cítíš se při smyslech?
Rozhodně jsem zase sám sebou.
Díky.
Nemáš zač.
Bylo to hrozný.
Pro mě taky.
Máš hlad?
Něco by se do mě vešlo.
Něco ti přinesu.
Jennifer. Já bych chtěl něco...
Dokud si vzpomínám, dokud ještě to dokážu říct než...
Povídej.
Já...
Miluju tě.
Už nějakou dobu.
Tak... Kde jsem skončil?
= StarGate Translation team = ©2008