Destiny - antická loď, vyslaná před stovkami tisíc let.
Kde to sakra jsme?
Několik miliard světelných let od domova.
Jsme na lodi a nemáme tušení, kde se nacházíme z hlediska polohy k Zemi.
Tato loď by mohla být nejdůležitější objev, který lidstvo učinilo od objevu Hvězdné brány.
- Tohle jsou špatní lidé, na špatném místě. - Máme hodně zraněných. Musíme se dostat domů.
Máme stěží energii pro běh základních systémů.
Loď jednoduše nemá možnost vytočit Zemi.
Mohl byste zamezit tomu, aby tady všichni pobíhali a spouštěli každou pitomost co najdou?
Udělám to.
Naše záložní energie, je pryč. Všechna naše energie, je pryč.
Trajektorie se změnila.
O čem to mluvíte, Rushi?
Poručíku, o čem to sakra mluví?
Ronald Greer.
Nenapadá mě lepší způsob, jak vyrazit
do onoho světa,
nebo co pak přijde. Než vletět do toho nejmocnějšího co bylo stvořeno.
Do hvězdy.
Žhnoucí pýchy vesmíru.
Líbí se mi to.
Je to nádherné.
Stargate Translation Team uvádí: Stargate Universe 01x05 Light
Překlad: dracek, Scream, Amper, Xeetty, Pomeranc
Časování: RomanArts, Amper, Xeetty
Korekce: Scream, Pomeranc
Rip: Stargate.Universe.S01E05.Light.720p.WEB-DL.DD5.1.h.264-TjHD Verze: 1.00
- Jsou tu všichni? - Jak jste si chtěl.
Můžete mi věnovat pozornost?
Všichni víte o naší situaci.
Je špatná.
Pro všechny případy shrnu fakta.
Loď za necelý den vletí do hvězdy.
Na změnu kursu nemáme energii. Nevíme, jak kormidlovat loď.
I kdybychom věděli, tak získáme prostě další špatný den.
Takže k tomu co uděláme.
Máme fungující raketoplán.
Myslíme si, že tam venku jsou tři planety, které by mohly být obyvatelné.
Myslíme si, věříme, že Destiny nedoletěla do slunečního systému náhodou.
Takže...
...až si budeme jisti tím, že je tam pro nás vhodná planeta, budeme losovat.
Vytáhneme jména patnácti lidí.
Do raketoplánu se vleze nejméně dvakrát víc lidí.
Ne, když bude naložen zásobami. Navíc, systém podpory života zvládne nanejvýš 17 lidí.
Říkal jste patnáct.
Dvě osoby vyberu osobně.
Dvě osoby s potřebnými schopnostmi pro řízení lodi a přežití na planetě.
Vsadím se, že uhádnu o koho jde.
Já se loterie účastnit nebudu.
Pokud se ke mně chcete přidat, klidně mluvte dál.
Potrvá to ještě nekolik hodin, než zjistíme, zda-li jsou první dvě obyvatelné,
takže navrhuji, abyste šli do svých ubikací a nějak to přečkali.
To je ode mne prozatím vše.
Co?
Měl byste určit každého kdo půjde do raketoplánu.
Je to odpovědný způsob.
A měl byste zahrnout i sebe.
Pokud mají přežít, tak budou potřebovat vůdce.
Předpokládám, že předsedkyni.
Ano, chtěla bych, abyste mě zvážil.
Chtěla bych, abyste zvážil všechny, kteří by mohli přispět k přežití.
Myslím si, že byste měl dělat svoji práci. A rozhodnutí, která musíte.
To by nebylo moc férové.
- Bylo by to férovější, než poslat špatné lidi... - Všichni jsme špatní.
Tohle jsou špatní lidé.
To už je na Vás.
Dobře.
Dobře, víte lépe než já, že jsem nad tím moc nepřemýšlel.
Můžeme udělat hodnocení
podle schopností a dovedností, které by zvýšily šanci na přežití.
- Zvážit pohlaví a věk. - Proč ne jen lidi, které máme rádi.
- To není to co říkám. - Měla byste odejít.
- Vybrat jen dva z nich je chyba a vy to víte. Zodpovědné by bylo... - Nebo vybechám vaše jméno z loterie.
Stejně bych to tak asi udělal.
Prosím, ne.
Eli?
Ani sis toho budíka nenastavil.
Eli?!
Na tohle nemám čas. Myslela jsem, že dneska máš pracovní pohovor.
Zrušili jej. Byl jsem celou noc vzhůru.
A hrál ty přiblblé hry...
- Oni zrušili nebo ty jsi to zrušil? - Vážně mami, na tohle se nehodím.
Jako na všechno. Mám zpoždení, promluvíme si později.
Zatraceně.
Takže najdeme planetu, vypěstujeme jídlo.
O farmaření nemám ani páru.
Mluvíš, jakoby sis byl jistý, že půjdeme oba.
Jo.
Jsem.
Řekl ti, kdo jsou ti dva, které vybral?
Ne, ale je to jasné.
Jakto?
Na lodi jsou jen dva kvalifikovaní piloti. Já a plukovník. On se vyřadil, takže...
To vysvětluje tebe. Proč i mě?
No tak, Chloe, musí tě vybrat.
Proč?
Jsi dcera senátora Spojených Států, nejspíš k tomu dostal rozkaz.
Být dcerou senátora tam na planetě nikomu nepomůže v přežít.
A myslím si, že plukovník je člověk, který se rozhoduje sám.
Nejsem jedna ze dvou, Matte.
Přinejmenším bych neměla být.
- Já ani nevím, jestli chci být. - To neříkej.
Stále je tu šance, že budu vybraná v loterii.
Ale jestli ne, tak chci, abys věděl, že
jsem se k tobě, za těch pár dnů, cítila blíže než ke komukoli jinému za celý život.
- Tak jestli je tohle sbohem. - Není.
Může být.
Jsem ráda, že vybere tebe.
Chci tě tam.
No, jaká je šance?
Jedna ku pěti… jedna ku šesti.
Nějak tak.
Tak, uvidíme.
Jak dostaneš tu věc z lodi?
Vyhodíme to ven. Když raketoplán odletí. Můžeme dostat poslední pohled na Destiny z venku
než bude mimo dosah. Takže…
- Co vy lidi tady děláte? - Slyšeli jsme o tvoji zprávě v láhvi.
Začalo to jako dokument vlastně.
No, my chceme být součástí.
Myslel jsem, že budete zaneprázdněni.
Eli uvědomuješ si, že šance, že tady někdo najde KINO…
Pravděpodobně ne. Já vím. Udělejme to stejně.
Udělejme něco.
Nechme něco o nás za námi.
Tak kdo je první?
Tak… OK.
Já jsem Chloe Armstrong. Je mi 23 a
chci jenom říct, že můj otec dal život za to,
abychom přežili další den. A my přežili.
Další den.
Omlouvám se. Volal jste mě?
Ano.
První planeta je příliš chladná. Zmražený metan.
Na druhé je příliš horko.
A třetí… je právě za hvězdou.
Příliš daleko na to zjistit obyvatelnost.
Kdy to budeme vědět?
Na tom nezáleží. Nemáme jinou možnost.
Budeme muset vypustit raketoplán dřív, než se dostaneme dostatečně blízko.
Ale šance jsou dobré.
Její orbita… je mezi ostatníma dvěma.
Nazývají ji zóna zlatého štěstí.
Ne příliš teplo, ne příliš zima.
Ano, to je správně.
Co kdybychom použili motory raketoplánu ke změně kurzu Destiny?
To je dobrá myšlenka, ale už jsem udělal propočty a…
Na to abychom dokázali změnit rychlost, je poměr výkonu k váze...
Bez šance.
Ne.
A kdy vypustíme raketoplán?
Můžeme počkat několik hodin, ale…
ten čas navíc… nemyslím, že nám dá nějaké informace navíc.
Tak ať je raketoplán naložen.
Plukovníku Youngu…
Jestli jste náhodou přemýšlel o tom vybrat mě, jako jednoho ze dvou.
Prosím, nedělejte to.
Proč?
Tahle loď,
příchod zde byl můj osud.
Moje životní práce byla dostat se tady.
Ne snažit se přežít na nějakém kameni se skupinou cizinců.
Vlastně, můžete moje jméno vzít z loterie.
Podívejte Rushi, uvědomuju si, že jsem vás měl poslechnout dříve.
- Ne ne… nebyl jsem sám sebou. - Stejně,
měl jste pravdu.
To by neznamenalo žádný rozdíl.
Vadilo by vám, kdybych se zeptal koho vyberete?
Poručíky Scotta a Johnsonovou.
Tipoval bych Scotta a Greera, včerejší hrdiny.
- Držím palce Greerovi. - To můžete snadno zařídit.
- Myslíte zfalšovat loterii. - Ano.
Ne.
Budou tací, co si to budou myslet stejně.
Jmenuji se Camile Wray. Můj věk je...
nic ti do toho není Eli.
Jestli...
Jestli tohle někdo najde během příštích, já nevím,
40ti let, řekněte Sharon...
že moje poslední myšlenky byly o ní.
Jména každého v této místnosti jsou napsána na těchto kouscích papíru.
Dr. Rush a já jsme se rozhodli, že se vynecháme.
Jestli to tak někdo cítí stejně, teď je čas to říct.
Pokud bude vaše jméno vybráno, půjdete po těchto schodech přímo
do raketoplánu, kde budou dva lidé, které jsem už vybral
Poručík Scott má pilotní výcvik
a TJ má zkušenosti jako zdravotník. Na planetě to bude nutnost.
Pokud vaše jméno nebude vybráno,
zůstanete tady, dokud nedostanu hlášení o tom, že naše patnáctka je na palubě
a poklop raketoplánu je zajištěn.
Je tu někdo, kdo by chtěl cokoliv říct?
Vojín Becker.
Běžte.
David Walters.
Camile Wray.
Poručík James.
Dr. Park.
- Sedněte si. Připoutejte se. - Ano pane.
Pan Brody.
Seržant Riley.
a Dr. Boone.
To je patnáct. Tady jsme skončili.
- Se tam může vlézt víc lidí. - Spencere potřebuji, abyste sklapnul.
No tak lidi, když něco neuděláme hned, tak jsme v háji.
Nechci to udělat nikomu dalšímu,
ale udělám.
Jsme všichni.
Všichni.
Tady Scott, všichni jsou na palubě,
zadní poklop uzavřen.
Dejte si 60 sekund, odpočítávejte poručíku.
- Někteří z nás by vás chtěli vidět odlétat. - Rozumím.
Uvolňuji kotevní svorky.
KINO nám posílá obraz.
Tady Scott, už jsme pryč.
- Vypadá to s vámi dobře poručíku. - Předpokládám, že budeme v dosahu rádia
ale jen než nahodíme hlavní pohon, takže...
- Budeme na vás myslet lidi. - My taky brácho.
My taky.
Matthew, TJ, dobře se o ty lidi postarejte.
Tady to je.
Tohle je Destiny.
Díky, Eli.
Nemyslel jsem si, že budu mít vůbec kdy možnost podívat se na loď zvenku.
Nevím jak vy, ale já se půjdu projít.
Jak vám to zní, seržante?
To zní jako plán, pane.
Měl bych být na své ubikaci,
zbývá mi ještě stovka stránek jedné knížky, kterou bych rád dočetl.
Eli, já ...
Omlouvám se, že jsem tě do tohohle zatáhl.
Vlastně…
mě to líto není.
Zatím. Asi budu litovat na konci dne, ale...
Nemáme tolik času, že?
Ne.
Jak se to stane?
No, budou tam turbulence ze slunečního větru,
Mnohem horší než jsme zatím zažili.
Samozřejmě žár.
A intenzivní gravitační síla, která loď roztrhá na kusy,
dlouho předtím, než dosáhneme hvězdy.
Snad to bude rychlé.
A ikdyž tohle chování v žádné podobě neschvaluju,
musím říct, že vidět Tellfordův obličej, když jste ho složil bylo úžasné.
Naprosto šokující.
Bylo to překvapení, co, pane?
Hádám, že můžete říct, že jste se z toho dostal.
Jenom...
je mi líto,
že jsem vás zklamal, pane.
Vím, že jste dobrý chlap, seržante.
Mimo to ten parchant to musel čekat.
Když to říkáte.
Jen tak dál.
Pohov Ronalde.
- Dobře plukovníku, můžete, jakmile budete připraven. - Jo, já vím. Já jenom ...
jenom, mohl bys jít ven Eli? Díky.
Ahoj Emily, chci jenom…
Chci jenom říct, že ...
Však ty víš.
Kde jsou všichni?
Všichni zábavní lidi jsou tady.
Otče náš, jenž jsi na nebesích,
posvěť se jméno tvé, přijď království tvé,
buď vůle tvá, jako v nebi, tak i na zemi.
Chléb náš vezdejší dej nám dnes a odpusť nám naše viny,
jako i my odpouštíme našim viníkům.
A neuveď nás v pokušení ...
Co je?
Ale nic, jenom jsem si uvědomil, že je po půlnoci.
- Znamená to, že se už dostali do slunce? - Ne ne ne, nic takového.
Má narozeniny. To je všechno, co tím myslel.
Všechno nejlepší k narozeninám.
Díky.
Pane Brody, mohl byste sem na vteřinku, potřeboval bych
srovnání téhle spektrální analýzy.
Kyslík, dusík, voda v tekutém stavu,
Jenom úroveň hladiny oxidu uhličitého.
Co?
To znamená, že tam nebude moc vegetace.
Taky to znamená, že teploměr moc často nad nulu nepoleze.
Ale můžete tam přežít, ne?
Jo,
budeme v pohodě.
Ano.
- Z čeho se tak radujeme? - Přežijime to, Eli.
A co ty turbulence, žár a smrt?
Všechno to už by se dávno stalo. Chrání nás štít.
- Ale říkal jste, že už nemáme žádnou energii. - Byl jsem o tom absolutně přesvědčen.
Nikdy v životě jsem neměl takovou radost z toho, že jsem se mýlil.
Z ničeho nic se mi rozsvítily světla v kajutě. Co se děje?
- Počkejte. - Plukovníku!
Máte pravdu. Systémy po cele lodi se opět zapínají.
- Šíří se zvěsti o tom, že jsme stále ještě naživu. - To tedy jsme.
Destiny potřebovala všechny zbytky energie, aby ochránila jak sebe, tak i nás.
Lidi, právě jsme ve hvězdě.
To není možné, ne? Mluvíme tu o tisících stupňů.
Právě letíme skrz koronu, kde je teplota několikanásobně vyšší.
A to nemluvím o magnetickém poli, nebo gravitační síle.
Tohle je to, co chtěla Destiny od chvíle, co vstoupila do hvězdné soustavy.
To, že letěla přímo do slunce, udělala schválně?
- Ano. - Proč? - Aby obnovila své zásoby.
- Chcete mi říct, že loď... - ...čerpá energii přímo z hvězdy.
Jednoduše řečeno "sluneční energii" doslova. Není žádné jiné vysvětlení.
Motory znovu naběhly. Vylétáme z hvězdy.
- Raketoplán... Musíme je kontaktovat. - Nemáme přístup ke komunikaci.
- Už na tom pracuju. - Jestli to nevyřešíme do doby než skočíme do FTL...
- Máme plno času. - Nemůžeme je tu nechat.
Tohle je ten správný čas, kdy byste mi měl věřit,
že vyřeším tenhle problém.
Takže, zaletíme na oběžnou dráhu, trochu se tam porozhlédneme
po nejlepším místě než se vydáme dolů.
Jsou pryč.
Víš, nemůžu si pomoct, ale možná že jsou oni ti šťastní.
- Nezačínej s tím, TJ. - Ta planeta je kus šutru.
Řekl jsem, abys přestala.
Dobře, jdeme na to.
Tady je Young, ozvěte se.
Támhle! Támhle!
- Tady Scott, pane. Jak jste sakra,...
Jsme stejně překvapení jako vy poručíku. Vysvětlím vám to později.
Teď ale musíte dostat vaše ctěné zadky zpátky na loď.
- Támhle je. - Uděláme. Scott konec. Slyšeli jste všichni?
- Ano. - Ano.
Máme s vámi vizuální kontakt, Destiny. Nastavujeme kurz.
Plukovníku, zůstaňte na příjmu. Brody, pojďte sem.
- O co jde? - Ještě nevím, jestli to čtu správně.
To si ze mě děláte legraci.
Jsme tak blízko, skoro se ji můžeme dotknout.
Co se děje, poručíku?
Destiny zrychluje pryč od nás. Nemůžeme ji dohnat.
Plukovníku, máme problém.
- Co se děje? - Vidíme vás,
ale palubní počítač nemůže spočítat průsečík drah.
Destiny zrychluje příliš rychle. Snažím se to nastavit ručně,
ale nejde to. Nestřetneme se.
- Letíte na plný výkon? - Co to jde.
- Nestačí to. - Musí mít forsáž, nebo něco na ten způsob.
To není F-16, Eli. Je to raketoplán.
Můžeme od nás něco udělat?
- Můžete zpomalit Destiny? - To by pomohlo.
Ne.
- Došly nám tu nápady. - No tak lidi.
No tak.
Poručíku. Chci, abyste se otočil a letěl přímo na planetu.
- Za chvíli Vám pošleme přesný kurs. - Ne, ne. Planeta je jen kus skály.
- Nemáme šanci... - Udělejte to hned, nemáme čas.
Destiny využila manévr u plynného obra ke zpomalení, aby se dostala ke hvězdě.
Navrhuji, aby poručík Scott využil gravitačního pole planety,
- aby docílil opaku. - Gravitační zrychlení.
Nasměrovat k Destiny, tak aby se potkaly.
Chápeme, doktore. Udejte nám kurs a rychlost, planeta tu začíná být velká.
Chviličku.
- Mám to. - Eli, je v tom moc proměnných. Jsi si jistý?
Matematik.
- Pošlete to. - Dobře, matematiku.
- Posíláme nový kurs. - Bude to fungovat?
S odřenýma ušima.
Máme to. Dobře, všichni se zapřete.
To jsou oni.
Proč se na to dívám na televizi?
Dobře., máme na to jeden pokus. Byl bych radši, kdybych to nedělal poprvé.
Tam.
- Letíte přímo k nám, vedete si dobře. - Ne, nevedou.
Letíme k nim moc rychle.
Poručíku, naše relativní rychlost je přílis vysoká.
- Pokud nezrychlíte, tak narazíte do lodi. - Tohle je vše co máme.
- Letí na nás poměrně rychle. - Vím, vím.
- Musíme do leva. - Tudy.
Prosím, rychleji.
Zažehněte manévrovací trysky. Třeba to pomůže.
Vypínám hlavní motory.
Vypínám trysky. Loď zakotvena. Stále jsme celí?
Dobrá práce. Dobrá práce.
Jsem na cestě.
- Díky, pane. - Ano, pane.
Jenom říkám, že to nebylo tak špatné.
Myslím to vážně, to bylo to nejhorší přistání co jsem kdy viděl.
O čem to mluvíte, sotva jsme se dotkli.
A co ten skřípavý zvuk?
Minimálně jste tam udělal pořádnou rýhu,
nechám vás navléct do skafandru a půjdete to opravit hned teď.
Seržante, bežte sehnat nějakou tu vysoce odolnou barvu na vesmírné lodě.
Nemusím, pane. Myslím, že nějakou mám.
Doktore Rushi, posaďte se. Tihle dva se dokonce osprchovali.
- Ne, díky. - No tak, měli bychom to oslavit.
Oslavit co? Jsme tam, kde jsme začali.
- Dejte pokoj a posaďte se. - Někdy jindy.
Dobře, tak mu aspoň dejte dvojitou porci, zaslouží si to.
- Proč to? - Mám dobrou náladu.
- Nemyslím, že takovou odměnu zasloužím. - Přestaňte.
Jestli chcete znát mé důvody, tak vám řeknu tři.
Měl jste pravdu ohledně energie.
Ani ne.
Vyřešil jste subprostorovou komunikaci, abychom mohli zavolat raketoplán.
- Potřebovali jsme ty zásoby. - Vyřadil jste se z loterie.
- Jako vy. - Já byl zraněný, vy jste se opravdu obětoval.
Pokud jste to nevěděl.
Destiny to měla celou dobu přežít.
Na zdraví všem.
Nechte to být, pane.
- Nevěděl to, viděl jsem jak se tvářil. - Nemohl.
Co když ano?
Má pravdu, nechte to být.
Spousta práce.
= StarGate Translation team = ©2009