Destiny - antická loď, vyslaná před stovkami tisíc let.
Kde to sakra jsme?
Několik miliard světelných let od domova.
Jsme na lodi a nemáme tušení, kde se nacházíme z hlediska polohy k Zemi.
Tato loď by mohla být nejdůležitější objev, který lidstvo učinilo od objevu Hvězdné brány.
- Tohle jsou špatní lidé, na špatném místě. - Máme hodně zraněných. Musíme se dostat domů.
Máme stěží energii pro běh základních systémů.
Loď jednoduše nemá možnost vytočit Zemi.
V tomto kufříku, je pět antických komunikačních zařízení.
Převezmete kontrolu nad osobou, která je na druhém konci.
Nenechá si ho. Je jí šestnáct.
Skoro se neznáme.
Jestli tohle někdo najde během příštích, já nevím,
40ti let, řekněte Sharon...
že moje poslední myšlenky byly o ní.
Hej.
Konec směny.
- Jsem v pohodě. - Potřebujete odpočinek.
- Seděl jsem tu na zadku jen několik hodin. - Rozkaz od generála O'Neilla.
Máš plány na dnešní večer?
Vynikající. Má poklona kuchaři.
Dám ti jeho číslo. A on ti to doveze.
Děláš si srandu?
Poslyš, chci ti poděkovat.
Není tu mnoho lidí, kteří rozumí čím procházím.
Rád pomůžu. Kdykoliv.
Vše v pořádku?
Známe se jen krátce,
ale rád bych tě měl za přítele.
Jasně, že můžeš.
A tak, cítím jistou...
...povinnost, říct ti jisté věci o...
...tvém manželovi.
Stargate Translation Team uvádí: Stargate Universe 01x09 Life
Překlad: Darek, Amper, Xeetty, RomanArts
Časování: Amper, Xeetty, RomanArts
Korekce: RomanArts, Pomeranc, Coder
Rip: stargate.universe.s01e09.hdtv.xvid-fqm Verze: 1.00
Hej! Máš se k nám přidat.
Jo, já vím. Promiň. Mám tu takovou věc.
Plk. Young chce, aby všichni byli ve formě.
- Zítra. Zítra, slibuju. - Ok. Jdeme.
Poklusem.
K čertu s tím.
Hej.
Ahoj.
Nevadí, když si přisednu?
- Jste v pořádku? - Jo.
Vypadáte trochu unaveně.
Spal jste vůbec?
Říkám, že jsem v pořádku.
Já jsem taky v pohodě. Dík za optání.
- Eli. - Jo.
Podařilo se nám zabezpečit další dvě lodní sekce. Posílám tam tým
na průzkum a potřebuji, abys řídil Kino.
- Mám tu práci. - Jakou?
- Nemůžu mluvit. - Co to má znamenat?
- Bylo mi řečeno, abych o tom nemluvil. - Á, tajná mise. Jak zajímavé.
Podívejte, jděte si o tom promluvit s plk. Youngem.
Eli, udělej mi laskavost, podívej se na hruď.
Máš tam nějaké odznaky říkající "poručík"?
"Seržant" Nebo tak něco?
- Vše co tu mám jste vy. - Přesně.
- Až skončím, tak skončím. - Ne. ne. Neobtěžuj se.
Já to udělám.
- Říká, že je v pořádku, ale mám o něj strach. - O něj a asi tucet jiných.
Podívej, chci abys udělala psychologické hodnocení.
Všech, civilů, vojáků.
- Neměla by to udělat Camilla? Je to její práce. - Vy jste měla psychologii na škole, že?
Jako kurz. Jak mě to kvalifikuje?
Perfektní. Dej se do toho, ty to zvládneš.
Moment. Dveře napravo. Zkuste je.
Další pokoje.
Docela dobrý.
Pokračujte.
Takže, mám začít brečet hned, nebo se k tomu dopracujeme?
- Začněme třeba tím, jak se vám daří. - Jak se mi daří?
Jako život na lodi.
Dobrá, nesnáším to tu.
Co vaše hydronická laboratoř? Nějaké úspěchy?
Semena neklíčí. Což je opravdu na nic,
protože bych rád začal pěstovat jídlo.
Nejsem sice žádný fanda do zeleniny,
ale cokoliv by bylo lepší, než ty odpadky co nám dáváte.
A není tu dostatek vody. Postel je tvrdá jak kámen.
Jo, abych nezapoměl, byl jsem postřelen
jedním z vašich lidí.
Tak, to se vám teda vede dobře.
Eli, jak to jde?
Provedl jsem simulace tuctu variací
Telfordových plánů na napájení brány, ale...
- Problémy. - Jako?
Katastrofické selhání. Pokaždé.
Strašlivá smrt. Kočky žijící spolu se psi.
Chápu.
Pokračuj. Chci mít jistotu.
Poručíku.
Vaše další zastávka jsou kameny k návštěvě Země.
To je v pořádku pane. Můžu počkat.
Už jste čekal. Jděte. Wrayová půjde s vámi.
Dobře. Dík.
Pokračujte.
- Co to sakra je? - Vypadá to, že jsme našli zubní ordinaci.
Ničeho se nedotýkejte. Nechte to. Hned tam jsem.
Poručíku Scotte?
To jsem já, Camilla.
Divný.
Nervové rozhraní?
Přirovnal bych to k Antickému zařízení, které našla SG-1 před několika lety.
Skladiště vědomostí, které může být doslova
staženo do mysli.
- A vy si myslíte, že to je jedna z těch věcí. - Jedna ze znalostí může být Hlavní kód.
K odemčení hlavních systémů lodi.
- Navigace. Pohon. - Jste si jist?
- Nemůžeme si být jisti, dokud si tam někdo nesedne. - Vypadá to, že si to člověka podrží
a střílí mu to do hlavy blesky.
To jsou pouhé elektrody k přenosu dat.
Víte, co takové zařízení udělalo generálu O'Neillovi?
- Byl zahlcen obrovským množstvím informací. - Skoro ho to zabilo, to to udělalo.
- Vedlo to k neuvěřitelným objevům... - A skoro ho to sakra zabilo.
Ve skutečnosti, jediná věc, kterou víme jistě je,
že antického zařízení jako je tohle je rozsudek smrti.
Nikdo si do té věci nesedne. Chci, aby to tu někdo hlídal.
Takže co máme dělat plukovníku? Jen ignorovat to, co by to křeslo mohlo pro nás udělat?
Neříkám, abyste ho ignoroval.
Říkám, abyste ho zkoumal bez toho aniž by si do něj někdo sednul.
Ale, plukovníku, tohle je starší než to, co se našlo v Mléčné dráze.
Jsem ochotný se vsadit, že následky nebudou tak hrozné.
Vsadil by jste na to svůj život?
Takže jsme domluveni. Pokud nejsou žádní dobrovolníci.
Kruci, jestli to znamená dostat lidi domů, tak si sednu do té zatracené věci.
Plk. Youngu, ozvěte se.
Pokračujte.
Plk. Telford je v komunikační místnosti.
Vyměnil si tělo se Scottem a chce s vámi mluvit.
- Jsem na cestě. - Plukovníku zatím jsem byl schopen
dostat se pouze k části databáze Destiny. Stále vlastně nemůžeme ovládat loď.
I kdybychom teď mohli tu věc otočit zpátky a zamířit zpátky na Zem,
jak dlouho by to trvalo? Další milion let?
Rushi, vy chcete to křeslo, abyste přišel na nějaké úžasné objevy, to je v pořádku. Dokažte to.
Dokažte, že se dá bezpečně používat.
Do té doby se k tomu nikdo nepřiblíží.
Vždy u kamenů. To se nikdy nenecháte vystřídat?
Proč jste nám nedali žádná data nasbíraná během našich experimentů?
- No, zatím na tom děláme sami. - Mám tým nejlepších vědců na světě. Chceme pomoct.
Dokud se věci nevymknou kontrole, vy opustíte loď a necháte nás v tom.
Jak to Rush udělal? Jak zachránil situaci?
- Až to budu vědět, tak vy taky. - Víte, plukovníku, tohle já nechápu.
Rád bych si myslel, že děláte všechno proto, abyste dostal sebe i tyhle lidi domů.
Zpátky k vaší ženě.
Pokud budete něco potřebovat, ptejte se poručíka Jamesové.
Camillo, jsi to ty, mám pravdu?
Nevěděl jsem, že se dneska objevíš.
No vlastně ne. Tohle je osobní návštěva.
Když jsem tu byla naposledy, neměla jsem šanci dostat se domů.
Pravda, samozřejmě, ale když už jsem tady...
Za minutku jsem u vás.
Tým plk. Telforda pracuje na přípravách jejich plánu.
Mají nějaký pokrok.
Young nebude poslouchat, alespoň zatím ne.
A dr. Rush...
No jak to říct, nevypadá to, že by spěchal domů.
Stále se snaží převzít vedení na lodi?
On a Young jsou tvrdohlaví, to ano.
Teď to vypadá, že Young vyhrává bitvu.
A ty?
Pobíhám mezi nimi
v nejistotě, který tábor je lepší volba.
Možná je na čase, udělat si svůj vlastní.
Všechna vaše vaše pošta, čtyři dopisy. Jste populární.
Takže, já jsem vaše garde. Kam chcete jít? Rodina, přátelé?
Je tu člověk, se kterým bych se chtěl setkat. Je v Edwardsu nebo byl...
Žádný problém.
Jste v pohodě?
Dokážu si představit ten strašný stres
který přináší snaha přijít na mechanismy vnitřního fungování lodi.
Já vím, je to silné.
Zvláště když si uvědomíme, že jsme teprve na špičce ledovce.
Takže jak se s tím vyrovnáváte? Myslím tím,
jak se uvolňujete od stresu?
No, já ...
čtu.
35! 36! 37! 38! 39!
Raz, dva, tři, osmnáct.! Raz, dva, tři, devatenáct!
Pohyb! Pohyb! Rychlejc lidi, no tak, rychlejc!
Rychlejc Frankline, pohni!
Seš ubohej Frankline, víš to? Běž znova!
Znova Frankline! Pohni tím svým tlustým zadkem!
Seš ubohej! Běž znova!
Není prověřená, takže se držte krytí.
Nazdárek.
Hledám Annie Balicovou. Jsem její starý kamarád.
Žije tady?
Je to moje máma.
Jsi to opravdu ty?
Už si vyhodila to hnusné křeslo?
Pokud by si někdo chtěl do něho dobrovolně sednout, proč jim to nedovolí?
- Snaží se nás chránit. - Prosím tě.
Protože tu jde o politiku. Nejprve odmítají, no a nakonec změní názor.
Potom dá zelenou, a když to vyjde, je z něho velký hrdina. No, a když ne...
tak... vina je na vás.
Přesně tak.
Jak to zvládám?
Upřímně? Ani sama nevím.
Jistě můžu říct jen to, že mi to lidi na palubě ulehčují.
Našla jsem si pár dobrých přátel
a potkala Matta.
Už jen za to jsem vděčná.
Takže už je to mezi vámi vážné?
Je pro mě momentálně útěchou.
Když jsme spolu...
necítím se tak osamělá.
Znáš to.
Řeknete tomu klukovi jediné slovo a volám do společnosti na ochranu dětí.
- Říkal, že bude brzy doma. - To bylo, ale už před třemi hodinami.
Chtěl jsem se jen ujistit, že...
- Annie Balicová? - Ano. - Jsem plukovník Telford.
Přítel Matthew Scotta.
- Je v pořádku? - Ano, je. Právě je na misi...
Je to přísně tajné, takže nemůžu říct kde, ale...
dostal váš dopis. Psala jste, že se s ním potřebujete setkat.
- Byla si už za svými rodiči? - Ne. Když nejsou seznámeni se situací,
tak jim nemůžu říct, kdo opravdu jsem.
Můžeš jim říct, že jejich dcera je v pořádku,
že jim moc chybí a má je ráda.
Jdi za nimi.
- Snažila sem se ho prodat. - Jasně.
- Vážně sem se... - Jo.
Pojď sem.
Je to zvláštní, tohle cizí tělo.
Jídlo mi nechutná tak, jak by mělo.
Víno také.
Ale tohle...
Tohle cítím stejně.
Jak asi dopadne naše dovolená na pláži?
Teď na to nemysli.
Zapomněla jsem na člun.
Proč jsem zapomněla na člun?
Pojď sem.
Pojď sem, no tak.
Pojď sem.
Už je to dobré.
- Dr. Rushi, máte chvilku? - Ne.
Dělám hodnocení psychického stavu celé posádky.
- Děkuji, ale nemám zájem. - Nařídil to plukovník Young.
jde jen o rozhovor, aby sem zjistila jak se vám vede.
Aby ste měli možnost vyjádřit problémy či flustraci.
Jsem v pořádku. Žádné problémy ani stížnosti. Stačí?
Jo.
Obvykle není tak stydlivý.
Musí to být tou uniformou. On totiž zbožňuje armádu.
Jedl jsi?
Jdi si vyčistit zuby.
Matthew, jdi!
Je... Je poručík Scott...?
Nevím, jak velcí jste přátelé, nebo co vám o nás řekl...
- Zmínil těhotenství, ale říkal že ste... - Nemohla sem.
Nemohla jsem to udělat.
Proč jste mu to neřekla?
Nechtěla jsem ho tím zatěžovat, protože toho měl tehdy moc.
Co se děje?
To je super.
Podívejte se, tam venku je padouch. Dejte mi do ruky zbraň a já ho půjdu zabít.
A vůbec kvůli tomu nebudu mít zlé sny.
Tvůj zadek potřebuje zachránit a já ho zachráním,
nebo zemřu při pokusu, o to.
Neprosil jsem se o to, aby jsem byl takový, nikdo mě takového nestvořil.
Chcete se šťourat v mém dětství?
Jak mi otec dal na zadek, vážně?
Pěkně to se mnou zamávalo.
No co, myslíte si, že mě pochopíte?
- Ne, chci si jen promluvit. - Chtěl by sem, aby lidi ztichli
- a byly šťastní. Za to co jsem. - Lidi?
Lidi nejen odhodlaní, nebo schopní udělat to
co dělám já.
Bojoval jste v Pouštní bouři, že?
- Váš otec. - Nebudu o něm mluvit.
No vy ste s ním začal.
Po škole se o něj starala moje matka. Tohle je její dům.
Minulé léto zemřela.
Takže, moje nová práce.
Šíleně moc hodin, no platí velmi dobře. Brzy už si budu moct najmout opatrovatelku.
Co je to za práci?
Tancuju.
Matt mi říkal něco o tom, že by ste chtěla jít na vysokou a stát se právničkou.
Jo. To bylo tehdy, ne?
Je čas jít.
Potřebuju váš telefon. Bude to rychle.
Díky. Hned jsem zpět.
- Promiňte... - Hned jsem tam.
Pojď sem.
Teď se pěkně zhluboka nadechneš a posbíráš v sobě všechnu sílu, dobře?
Vrátíš se na tu loď a budeš s těmi lidmi pracovat.
Budeš je motivovat a dělat všechno, co budeš muset, aby si se dostala domů.
Protože já tu budu pořád, nikam neodejdu.
- Slibuješ? - Už jsem to udělala před dvanácti lety.
Jediná věc, která tu nebude až se vrátíš,
bude to blbý křeslo.
- Miluju tě. - Já tebe taky.
Budu tady.
Takže... Právě mě spojili s Matthem a řekl jsem mu to.
- Byl naštvaný, že? - Bude potřebovat trochu času.
Je toho na něj moc najednou. No, pokusím se to zkrátit.
Mise, na které momentálně je mu zabezpečí dobrý příjem financí.
Takže zařídí, aby jeho měsíční výplata byla převedená přímo na váš účet.
- Vážně? - Můžete skončit v práci,
- vrátit se do školy, jít za svými sny... - Zadržte na chvíli.
Pokud mi chce Matt pomoct, je to super...
- ale moje práce mi nevadí. - A co bude s vysokou?
Já a právnička? Jako kdyby to bylo reálné.
- Zkusila ste to vůbec? - Řekněte Mattovi, že děkuju.
Mám tu vše pod kontrolou. Nemusí si o nás dělat starosti.
Říkala jsem vám, že to nebude trvat dlouho.
Podařilo se mi vytvořit subprostorové spojení mezi Destiny
a nepojmenovanými loděmi, které tam byli vyslány.
- Těmi, které rozsévají na planety Hvězdné brány? - Ano.
Tak máme údaje doslova o tisících bran, které už byly rozseté.
Podařilo se mi dostat jen ke zlomku z těch všech, ale
našel jsem něco zajímavého.
Skoro stejné seskupení minerálů, jako měla planeta Icarus.
- Jak daleko? - Jeden rok.
Přirozený výskyt naqadrie po celé kůře planety.
Ještě jeden rok a budeme se moct dostat bránou domů?
No, zase tak jednoduché to není.
- Musíme se naučit, jak řídit loď. - Dostat se na oběžnou dráhu planety.
Najít způsob, jak zprovoznit bránu a zadat odtamtud Zemi.
Jak už jsem řekl, ještě toho musíme udělat hodně,
no samozřejmě budeme potřebovat hlavní heslo.
Měli by ste se dát do práce a prolomit ho. Zní to, jako že máme lepší část roku.
- No, zařízení na nervové rozhraní... - Je stále nedostupné.
Bože, myslíte si, že nevím co tu děláte?
Prolomit ten prokletý hlavní kód, Rushi. To je vaše práce.
- Jak to šlo? - Skvěle.
A u vás?
Skvěle.
Jeden rok a vypadneme odsud?
- Nejdřív musíme udělat to důležité. - Tak se do toho dejte.
Vždyť se i dám, ale budu potřebovat i vaši podporu, když to tak nazveme.
Pokud to znamená zbavit se týhle plechovky,
- tak jsme všichni za. - Nemůžu už čekat další rok.
- Chci z týhle lodi vypadnout a to hned. - Spencere, uklidněte se.
Rok je lepší než nikdy.
To je o moc lepší.
Prolomíme ho. Vím to.
Když budeme moct, tak vím, že plk. Young nám dá přístup ke křeslu.
Musí. Při takové šanci? Tohle je náš lístek domů.
- Povídá se, že jsou všichni nadšení. - To teda jsou. Bylo to skvěle načasované.
Nevím jak vy, ale já sem se už blížil ke konce svého lana.
Je to divné. Vždyť jsem vaši ženu ani nikdy neviděl.
Viděl jsem jen jednu její fotku, kterou ste měl v kanceláři na Icaru.
Jste spojen s Telfordem.
Tak dobře, co ...
Jsou to jeho zbytkové vzpomínky, které se přesunuly do mého podvědomí?
Neznamená to, že by to byla jeho současná paměť. Může to být jeden z jeho snů.
Myslím tím, že jenom protože jsem ji viděl, neznamená to, že oni dva...
Díky.
Camillo.
- TJ, doktor Boone mi řekl o planetě, kterou Rush našel v databázi. Je to pravda?
- Jo, konečně nějaké dobré zprávy. - Doufám že je to, jak říká.
Jo, poslyš, zatím co jsi byla pryč, plk. Young mě požádal udělat psychologické hodnocení celé posádky.
Odhadnout rozpoložení lidí, zjistit jakékoliv potíže, kterých bychom se měli obávat.
Jo, to je dobrej nápad.
Takže, jenom by mě zajímalo, kdy bys měla trochu času a možná bychom si mohli jen tak sednout a popovídat?
No, dobře. Není problém. Ale mám něco co musím dneska udělat. Můžeme zítra?
Jo, dobře. Zítřek vyhovuje.
- Promiň. - Čum kam deš.
- Klídek. Říkal jsem promiň. - Čekáš, že ti všichni půjdou z cesty?!
- Co máš sakra za problém? - Můj problém je tvůj tlustej zadek, kterej ucpe celou chodbu.
Co jsem udělal?
Poslouchej mě, nevím co máš sakra za problém, ale radši byste si to měli rychle vyřešit.
- Naběhl do mě! - Sklapni!
Je mi jedno, kdo vrazil do koho. Budeš dělat hovadiny a pudeš pod zámek. Je ti to jasný?
Vypadni!
Projdi se!
Syn.
To je ...
To je šílený.
O tom mi povídej.
Jak se jmenuje?
Matthew.
Mám osmileté dítě, které se jmenuje po mě. Jak moc je to divný?
Seš v pohodě?
Jo.
Je toho hodně, s čím se vyrovnat.
Zlost. Že mi to neřekla,
že jsem tam pro ně nemohl být.
Podívej, ještě jeden rok a pak ho můžeš vzít na fotbal.
Jak se má matka?
Má svoje problémy.
Vy dva jste si blízcí?
Ne tak docela. Jasně, nakrátko, ale stalo se , ztratili jsme kontakt.
Až do teď.
- Co tu sakra děláš? - Odstup od mojí ženy ty ubohá špíno!
- Co? - Dej ten prst pryč od mojí tváře.
-Everette? -Takhle mě chceš dostat? Předstírat, že jsi já a pelešit se s mojí ženou?
Ne, on nepředstíral že jsi ty. Nikdy nepředstíral, že je ty. Řekl mi kdo je už na začátku,
a mimochodem, nikdy jsem s ním nespala. A díky, že neděláš předčasné závěry. Je to přítel.
- Pomáhá mi tím projít. - Co, opravdu? Je to pravda?
Všichni muži nejsou jako ty. Vím, že s ní pořád ještě chrápeš.
To ti řekl on?
Everette!
Co se stalo? Co se to právě stalo?
No ...
- Spojení muselo být přerušeno. Nevím proč ... - To si snad děláš srandu.
- Plk. Youngu? - Teď ne.
Eli právě kontroloval databázi planet.
To subprostorové spojení s loděmi, které rozesévaly brány.
Narazil jsem na něco, co ne tak přesně sedí se souřadnicemi,
- které byli zjištěné v předcházejícím... - Nepočká to?
- Ne, pane, nepočká to. - Rush lhal.
Planeta typu Icarus, kterou objevil rok vzdálenou odtud, neexistuje.
Jsou to falešná data. Sám to naplánoval.
Vy jste těm lidem lhal.
- Dal jsem jim naději. - Falešnou naději, Rushi!
Ano, takovou, jako vytočení Země.
Věděl jsem, že je to zbytečné, ale vy jste na tom trval.
Proč? Zvýšit morálku.
- Ukažte mi v tom rozdíl. - To tedy ukáži. Toto je lež.
Koho to zajímá? Kdo o těchto lžích ještě ví?
Wrayová to slyšela. Můžeme tedy předpokládat, že to už vědí všichni na lodi.
Skvělá práce, plukovníku. Právě jste zahodil šanci na zmaximalizování produktivity.
No, ale já nejsem ten, který plánoval falešné informace.
Někde tam, pochovaná mezi datami, může být planeta typu Icarus.
Začal jsem pátrat jen na povrchu, ale byl bych už o mnoho dále,
- kdyby jste mě nechal použít to... - Zase to křeslo? - Ano, křeslo.
- Mohlo by být naší spásou. - A taktéž by mohlo i někoho zabít!
To je oběť, která může zachránit všechny ostatní na lodi.
Já vám v tom nebráním, Rushi. Běžte a posaďte se. Poslužte si.
Přesně to jsem si myslel.
Ahoj.
Čau.
Taky se schováváš?
- TJ stále dělá psychologické hodnocení? - Snažím se jí vyhýbat.
Proč?
No,... začneš se svěřovat,
skončíš při vykládání různých osobních věcí, které by si asi říkat neměl,
potom s těmi lidmi musíš žít, vídat se s nimi každý den.
Podívala se na tebe divně, když jste se na chodbě střetly?
Bude to trapné.
Chloe mi řekla, že si otcem!
Gratuluju. Pořídil sis malého Matta.
Vidíš, přesně o tom mluvím. Mluvím tu o věcech, o kterých bych mluvit neměl.
A... A mluvím bez přemýšlení.
- To je v pořádku - Ne, není.
Podívej se na sebe, si naštvaný.
Právě si zjistil, že máš syna. No, on asi nikdy nebude mít šanci
tě poznat a to je na prd. O tom přece nechceš mluvit.
Ja už teda půjdu.
Dokončila jsem 14 psychologických hodnocení, dalších 8 mám ještě naplánovaných
a myslím si, že zbytek lodi se mi vyhýbá.
- Co se děje? - Špatnej den.
Mnoho takových v poslední době, že?
Vás trápí ale něco jiného.
Co se stalo?
Toto má být moje psychologické hodnocení?
Může být.
No tak, mluv se mnou.
Špatnej den.
- Doktore Volkere? - Ano.
Vítejte na Zemi. Já jsem major Peterson.
Čeká na vás auto. Můžete jít, kam vás to jen napadne.
= StarGate Translation team = ©2009