Tohle Destiny zamýšlela od chvíle, kdy vstoupila do hvězdného systému.
Hodláme to přežít a vrátit se zpět domů.
Říkám vám, že loď nás sem vzala z nějakého důvodu!
Destiny si bere energii ze samotné hvězdy.
On a Young jsou oba tvrdohlaví.
Nejsem si jistá, který z nich je lepší volba.
Budeme prostě předstírat, že se nic nestalo.
Musíme být připravení na další střetnutí.
- Pro dobro posádky. - Pro dobro posádky.
- Eli, nenech ho převzít jediný systém. - Dělá to i tak.
Odřízli jsme plukovníka Younga a většinu vojenského personálu.
- Převzali jsme loď. - Máte naši pozornost, co chcete?
Každý z vojenské posádky okamžitě odevzdá zbraně.
Jsem jenom trochu překvapený, že jsi na straně Rushe.
Rush dělal potíže, tak ho plukovník Young nechal na té planetě, aby zemřel.
Má v hrudi implantovaný vysílač, tak nás dokázali sledovat.
I když přežijeme do příštího skoku, tak nás znova najdou.
Očividně musíme přijít na to, jak spolu vyjít.
Že se to nikdy nestalo.
- Neměl jste ho nechat na té planetě. - Myslíte si, že to nevím?
Stargate Translation Team uvádí: Stargate Universe 01x13 Faith
Překlad: Xeetty, Amper, RomanArts
Časování: Xeetty, Amper, RomanArts
Korekce: RomanArts, Coder
Rip: stargate.universe.s01e13.faith.hdtv.xvid-fqm Verze: 1.00
- Neměl byste být v posteli? - Čeká...
nás ještě hodně práce.
Měli by jsme se do ní pustit.
My?
Připraven.
Dobře, dejte se do toho a přetlakujte to.
Přetlakovávám.
Drží to pohromadě.
- A máme tu vzduch. - Velmi dobře.
Pokračujte v opravách. Začněte navigací...
Rozumím.
Co to sakra děláte?
Opravujeme poškozený raketoplán, pokud je to v pořádku.
Narážel jsem na to, že jste nedávno prodělal operaci.
- Jsem v pořádku, díky za zeptání - Vypadáte, jako byste toho chtěl nechat.
- To by bylo špatné. - Ano, Rushi, bylo by to špatné.
Poslouchejte mě, civilisti se nepokusili převzít kontrolu nad lodí,
protože si mysleli, že se nepokouším eliminovat nebezpečí a já je chápu.
- Tím lépe pro vás. - Také mi došlo,
že musím udělat vše pro to, aby jsme spolu vycházeli.
Proto sem svým lidem nařídil, aby v tomto směru vynaložili velké úsilí.
Rád bych udělal to samé, dokonce i s Vámi.
Páni, to ale musí být pořádně velká námaha.
To si ani nedovedete představit.
Poručíku Scotte, právě jsme vystoupili z FTL. Připravte se a čekejte na další pokyny.
- Ano, pane. - Ale brána se nevytáčí.
Proč ne?
- Protože tam nic není. - Cože?
Zdá se, že z FTL jsme vystoupili do prázdného prostoru.
Žádné planety, hvězdy. Prostě nic.
Můžete ty data ještě jednou prověřit?
Za loděmi, které rozsévaly brány byla poslána Destiny.
Proto sem si myslel, že jí poslaly záznamy o hvězdných systémech, které navštívili.
To udělali.
Ta hvězda tam jednoduše být nemá.
Jen pěkně seďte pánové. Brána se nevytáčí.
V databázi nastala asi nějaká chyba.
Já se jen bál, že tu budu muset nechat zbytek svého úžasně chutného jídla.
Jsi v pořádku? Vypadáš, jako by tě něco trápilo.
Jsem v pořádku. Jen jsem unavená.
Tak tomu říkáme...
chladná.
- Jo. - Ještě jí nechám nějaký čas.
Nazvěme teda naši velkou námahu duchem spolupráce.
Plukovník má v tomto pravdu. Musíme s nimi žit.
To ale neznamená, že se mi to musí líbit.
Musí. Aspoň se teda musíte tvářit, že se vám to líbí.
Hodně štěstí.
Zdá se mi to, nebo vypadá, že ji něco trápí?
Je to G2 hvězda - žlutý trpaslík. Podobná našemu Slunci.
Když Destiny netušila, že se tu nachází, gravitace hvězdy narušila pohonné systémy.
To způsobilo, že jsme předčasně vystoupili z FTL.
Hloupý výpadek v technologii.
- Tak co bude dál? - Dostali jsme se do parabolického kurzu.
Když se při oblétání hvězdy dostaneme od ní dál
a budeme v dostatečné vzdálenosti od vlivu její gravitace skočíme do FTL a budeme pokračovat v cestě.
Jak dlouho to bude trvat?
Pár týdnů.
Naskýtá se nám ještě jedna možnost.
- Planeta? - Jediná ve sluneční soustavě, podle mých prozatímních zjištění.
Přibližně stejně velká jako Země.
- Zdá se být blízko - Také je.
- V dosahu raketoplánu. - A atmosféra?
Slovně řečeno - dokonalá.
Prošel jsem databázi už asi tucetkrát.
O výpadku není ani stopa.
Ani o anomálii.
Také se mi nepodařilo nic najít.
Jako by se tato hvězda jednoduše objevila z ničeho nic.
Větší aktivity na povrchu a silné vzdušné bipolární vichřice.
které tu ještě neprobíhali a způsobují formování povrchu.
A které také dělají planetu starší než sto milionů let.
Skoro bych řekl dvě stě miliónů.
A jak je to dlouho v závislosti od vyslání lodí na rozsévání bran?
Nedává to vůbec žádný smysl.
- Lodě by si toho všimli. - A nechali hvězdnou bránu na planetě.
Co si o tom teda myslíte?
Pokud je tato hvězda tak mladá, potom by ta planeta měla být jen malý shluk kamení.
Proletěl jsem horní atmosférou a všechno proběhlo bez problémů.
Jdu na přistání na zemi přímo pod námi.
- Žádná stopa po zvířatech. - To vidíme.
Je čistá.
- Jak se cítíš? - Skvěle.
Trocha slunce, čerstvý vzduch, voda. Přesně to jsem potřebovala.
Pojďte se podívat na tohle.
Támhle je hromada stromů, na kterých rostou tyhle věcičky.
Vypadá to jako kiwi. Vezmi to zpět na zkoumání...
- Já to zjistím hned. - Greere! - Co to sakra děláte?
- Je to paráda. - Vždyť ani nevíme, jestli to není otrávené.
Ale budeme.
No, máme tu hromadu vzorků.
TJ si myslí, že se možná budou dát využít i z lékařského hlediska.
To je skvělé.
Také jsme našli nějaké ovoce. Greer ho hned i ochutnal,
zatím se u něj neprojevila žádná reakce.
- Co voda? - Jsou jí tu hektolitry.
Také je čistá. Přineseme jí tolik, kolik se jen bude dát.
Žádné mimozemské příšery plížící se po okolí?
Ne, nic. Je to zvláštní, no...
teď je tu zatím den, ale kdo ví, co bude v noci.
Dobře. Naložte raketoplán a poleťte zpět.
Při cestě zpět ještě udělejte obhlídku dané oblasti.
Rozumím. Scott, konec.
Tak, tady jsi.
Tohle místo mi připomíná domov.
Chodívali jsme kempovat na Olympic peninsula.
S otcem jsem den co den chodila na turistiku
aby jsme nacházeli takové úžasné výhledy a kaňony
vodopády...
Je čas jít, TJ.
Sakra, skoro dokonalý.
To nedává žádný smysl. Loď nevěděla o tomhle místě. Ze všech planet, na kterých je brána, tak bych si myslel, že ...
Vypadá to, že tu nejsme první.
Je to obrovské. Nejmíň 600 metrů vysoké. Detekujeme slabé elektromagnetické pole, ale jinak nic.
Tyhle znaky. Vypadají jako nějaký druh mimozemského jazyka.
Myslíte si, že to jsou ti stejní, před kterými utíkáme?
Ne s technologií na téhle úrovni.
- Jakou? Postavit tuhle věc? - Ne.
K vytvoření planety.
Oni tu planetu postavili?
Projekt "Genesis".
Jako ve Star Treku II.
Důvod, proč Destiny neví nic o tomto hvězdném systému
je ten, že sem byl umístěn až potom, co tudy proletěly lodě umisťující brány.
Počkejte, to mi chcete říct, že taky postavili tu hvězdu?
To by znamenalo, že jsou velmi pokročilou civilizací.
- Mírně řečeno. - Ok, takže co s tím uděláme?
- Pošleme tam zpátky dolů tým. - Cože?
Podívejte, naše oběžná dráha je stabilní.
Bude trvat 4 týdny, 2 dny a 7 hodin předtím, než zase skočíme na FTL.
Navrhuji, abychom využili výhod této zastávky.
Myslel jsem, že jste říkal, že jsme skoro z dosahu raketoplánu.
To jsme, ale ...
vrátíme se zpátky do dosahu
jakmile jednou oběhneme okolo hvězdy, předtím, než skočíme na FTL.
Pošleme tam tým teď, a vyzvedneme je za měsíc, spolu s novými zásobami.
Pokud je časový údaj správný, můžeme zvládnout dvě, možná tři cesty.
- A co ti emzáci? - Žádné jsme neviděli.
No to neznamená, že nejsou někde poblíž.
Podívejte, máme ještě tři hodiny předtím, než budeme z dosahu raketoplánu.
Pokud se rozhodneme to udělat, musíme to udělat rychle.
OK, abych to shrnul nahlas.
Za předpokladu, že tahle hvězda a planeta byly vytvořeny nejpokrokovějšími emzáky v celém vesmíru,
možná nechtějí, aby jim okolo toho někdo čmuchal.
Potřebujeme jídlo a léky.
Souhlasím.
Risk je zisk.
Fakt? Je to 0-3 pro blízká setkání třetího druhu. Proč si myslíte, že tady by to mělo být jinak?
Nepošlu tam dolů nikoho bez ochrany.
A navíc máme raketoplán pro případ, že bychom se museli vypakovat.
Eli, všechno, co venku děláme je riskantní.
- TJ. - Ahoj.
Slyšela jsem, že jsi našla nějaké rostliny, které působí jako analgetikum.
Jo, vysoká koncentrace salicinu. Podobné aspirinu. Bolí tě hlava?
Jenom od té doby, co jsem na téhle lodi.
Vezmi to a vylouhuj to v horké vodě, pak to vypij.
Takže, ty se připojuješ k týmu, který jde dolů na planetu?
Jo, můžeme rozšířit naše zásoby léků. Ale také to nemusí vyjít.
A co ty?
Nevím, část mě to chce, ale ...
Co když jsou Rushovi výpočty mimo? Můžeme mu věřit?
To mi řekni ty.
V táboře chci mít neustále zajištěný perimetr.
- Hlídku ke každému vědeckému týmu, který půjde do lesů. - Ano, pane.
Doufejme, že budeme schopni opravit poškozený raketoplán předtím,
než se vrátíte a zdvojnásobit tak množství zásob, které můžeme přinést.
Ty jdeš taky?
- Je s tím nějaký problém? - Ne, přeju veselé táboření.
Všechno připraveno?
Ano pane. Coleová se postará o Franklina, zatímco budu pryč.
Řekla jsem jí, aby se mi ozvala, kdyby se jeho stav jakkoliv změnil.
Ještě něco?
Ne, pane.
Jsme venku.
Uvidíme se za měsíc.
Tak jo lidi, máme celý měsíc na to, abychom si užili tuhle krajinu.
Musíme postavit tábor, zajistit perimetr
Slunce se pohybuje tímto směrem. No tak, věnujte mi pozornost.
Slunce se pohybuje tímto směrem, to je západ. Jasný?
Řeka je támhle vzadu asi půl kiláku daleko. Teda kilometru.
Prozatím budeme spát v raketoplánu, ale chci postavit přístřeší co nejdřív, jak to půjde.
Kolik z vás už někdy stanovalo?
Ok, to je v pohodě. Jen se dívejte, ptejte se a učte se.
Svoje zařazení v týmech znáte. Tak jdeme na to.
Já v žádném týmu zařazená nejsem.
Jo, jasně, promiň. Cítíš se na to pomoct TJ s rostlinami?
- Jasně. - OK.
Hej, hej, co se to tu děje?
Nebudu kopat latrínu.
- To je to, cos mu řekl, aby dělal? - Někdo to udělat musí.
To je pravda.
- Začni kopat. - Ne, nemůžete mě k tomu donutit.
- Ty taky. - Ale seržante, já ...
Budeš kopat. Jasný? Oba budete kopat
a bude se vám líbit každá chvilka toho kopání
dokud to nedoděláte.
Duch spolupráce.
Teď jsme všichni kámoši.
Takže si vyfotografujeme a zaznamenáme každou rostlinu, kterou najdeme.
Nenech si líbit žádnou nespravedlnost v řádném testu tvých schopností.
Seš v pohodě?
Jo, jenom ...
Za chvíli to přejde.
S tím množstvím jídla a vody, které máme na lodi,
- je zázrak, že z toho nejsme podvyživení. - To jo.
Mám pro vás novinku.
Destiny je teď oficiálně z dosahu. Není návratu.
Uvízli jsme tady.
- Nazdar. - Ahoj.
Jak to jde?
No, doufala jsem, že se vrátí zpátky s tunami jídla.
Ale všechno to ovoce co přinesli naposledy už je dávno pryč.
To si jenom myslíš.
Sníme to co nejdřív.
Rozdělím se s tebou.
- Když mi slíbíš, že to na mě neřekneš. - Dohodnuto.
Řekni mi ... Díky.
Myslíš si, že je možné vytvořit hvězdu?
Ani náhodou.
Ale být transportován červí dírou na loď, která je úplně na opačném konci vesmíru.
To je, to je možný.
Podívej,
ta hvězda se prostě začala objevovat odnikud
a stáří planety neodpovídá ...
Pokud ji vytvořila nějaká všemocná mimozemská rasa,
kdo to byl?
A sakra, omlouvám se, půjdu někam jinam.
Ale ne, to je v pohodě.
Chtěl bych ti poděkovat. Vím, že vy všichni z armády co jste tady,
se nás snažíte chránit, ale ...
ty jsi jeden z těch, který to s námi myslí opravdu upřímně.
No, máme s tím hodně práce.
Je zajímavé, že nám teď byl dán čas to udělat.
Měli jsme velké štěstí, že jsme objevili tohle místo.
Moje máma říkávala, že není žádná taková věc jako štěstí.
Jenom ruka boží, která ti podá pomocnou ruku, když to potřebuješ nejvíc.
Někdy tomu všemu i já sám přestávám věřit.
Ale teď,
vidím tohle místo.
Byli jsme svedeni na scestí,
abychom opět nalezli správný směr.
Řekni mi, jestli tohle není zázrak.
- Nazdar, jak to jde? - Strašně. - V pohodě.
- Což znamená? - Pohon je skoro úplně odpálený.
Možná se dostaneme do bodu, kdy budeme moci letět dolů k planetě
ale neexistuje žádna cesta, abychom měli dost energie pro zpáteční cestu.
Takže tak.
Udělali jsme nějaký pokrok s navigací, můžeme zatočit doleva,
- ale ne doprava, nahoru nebo dolů. - OK.
Proč jste řekla, že je to v pohodě?
Můžeme zatočit doleva.
Plukovníku Youngu.
- Pokračujte. - Motory Destiny jsou mimo provoz
rád bych použil jejich energii na posílení štítů.
Hodilo by se prozkoumat některé poškozené části lodě
- možná udělat nějaké opravy. - Jako vymáhat nemovitosti.
Přesně tak.
Vy pokračujte, já pověřím Jamesovou, aby dala dohromady tým. Teď vy dva ...
dělejte na tom. Máte měsíc na to, abyste donutili tenhle krám doletět k planetě.
A udělejte víc, než jen otočku doleva.
- Přivedl nás sem osud? - Nevím, možná ...
Možná nás přivedl na Icarus a pak na Destiny.
Vy tomu nevěříte?
Nestihnete letadlo a to spadne. Nepřežijete kvůli nějakému důvodu.
Bůh pro vás nemá plán. Tyhle věci se prostě stávají.
Takže se rodíme, žijeme, umíráme? Všechno je to náhodné?
A to celou tu cestu, ať uděláte to nejlepší, nebo šlápnete do hovna.
Začínám z toho mít špatný pocit.
Já taky.
Bojím se, že jsme se zmýlili.
Poslat ty lidi dolů na planetu.
Ne.
Omyl byl, že jsme nešli s nimi.
Jsi v pořádku?
- Myslela jsem, že už je ti líp. - Jo, to je.
- Nech mě, ať ti můžu pomoct s cestou zpátky do tábora. Měla by sis lehnout. - Chloe.
Nejsem nemocná.
Jak je to dlouho?
Asi tak patnáct týdnů. Těsně předtím, než jsme odešli z Icaru.
Ale nikdo o tom neví, a ráda bych to tak nechala.
- No dobře, ale dřív nebo později se to ... - Já vím.
Já vím, ale ne teď. Musím přijít na to, kdy bude ten správný čas. Ok?
Jo. Jasně.
Na lodi mi nebylo dobře, byla jsem unavená. Ale tady venku se vším tím jídlem a vodou.
Ranní nevolnost je vlastně dobré znamení.
A co otec?
Co to sakra je?
To ještě nevím.
Vypadá to jako robot.
Přijděte na to.
Jasně, žádnej problém. Přidám si to ke stovce věcí na mém seznamu.
Vždycky na to můžete poslat někoho jiného.
Bez mé přítomnosti nehodlám nechat kohokoliv na to sahat.
Já na to přijdu, plukovníku.
Zavřete to.
Ok.
Nazdar.
Jsi v pořádku?
Jo.
Stýská se ti po Destiny? Už jenom několik dní, než se budeme muset vrátit.
Upřímně?
Ne. Určitě ne.
Líbí se mi tady.
Začínám se divit, Dr. Caine, měl možná pravdu.
Nebyla to náhoda, že jsme objevili tuhle planetu.
Přivedl nás sem Bůh?
Nebo kdokoliv jiný. Nevím, myslím tím ...
Pokud je nějaká mimozemská rasa natolik mocná, že dokázala stvořit tohle místo.
Potom možná existuje nějaký druh vyšší vesmírné síly,
která ví, že máme problém a dostala nás na tuhle planetu, abychom na to mohli přijít.
Možná je čas přestat přemýšlet o ...
Hej, co to je?
Kdy?
Dnes v noci, právě teď, přichází to z obelisku a míří přímo do oblohy.
Dr. Volker detekoval nějaký druh zvláštní radiace. Pracuje na tom.
je to jako kdyby se ta celá věc najednou probudila k životu.
Proč teď? Proč ne ve chvíli, když jsme tam přišli poprvé?
Možná jejich počáteční dopad nebyl dostatečný, aby spustil poplach. Ale teď ...
Takže si myslíte, že to světlo přivede mimozemšťany zpátky na planetu?
Nebudete tam tak dlouho, abyste to zjistili.
Destiny je skoro v dosahu. Plukovník chce, abychom sbalili tábor
a připravili se na cestu zpátky.
- A co obelisk. Potřebuju čas, abych mohl ... - Nemáme dost času.
Musíme být připraveni odletět, jakmile bude Destiny v dosahu, takže budeme moci udělat několik cest a
dostat všechno jídlo zpátky na loď.
Tak jo lidi, slyšeli jste ho. Pohněte zadkama. Jdeme.
- Ano? - Ano.
- No... - Ne. - Tak znova, jak to je?
Raketoplán může letět, může letět doleva, doprava a nahoru a dolů.
Ale jak jsem řekl předtím, máme spoustu problému s pohonem.
Pravdou je, že ho možná nikdy nebudeme schopni plně opravit.
Všechny druhy citrusového ovoce, fazole, brambory ...
Sladké brambory.
Scott říká, že jsou skvělé.
Nemůžou se sem dostat dost rychle.
Vypadáte ustaraně, dr. Rushi.
Něco, o čem bychom měli vědět?
Ne.
Žádné problémy s vašimi výpočty, že ano? A raketoplán se vrátí podle plánu, že?
Ano.
A Destiny opustí tento systém.
Nikdy nezjistíme, kdo to postavil.
Nebo proč.
Možná bys jí měl dát chvíli času.
Hele, balíme tu tábor a ona si jen tak zmizí bez toho aniž by mi cokoliv řekla?
Přemýšlí o tom, že by tu zůstala. Stejně jako pár dalších lidí.
No tak, to tě nemohlo překvapit.
- Slyšel jsi, jak o tom lidi mluvili. Líbí se jim tady. - Mně se tu líbí taky, ale nemůžeme tu zůstat.
To je bez debat.
Proč ne?
Pokud chce někdo zůstat, má na to právo.
Kde si sakra byla? Musíme si pohnout.
Já nikam nejdu.
Ok, podívej, chápu, jak se cítíš.
Chtěl bych to taky tak, ale nemůžeme zůstat. Plukovník nám dal rozkazy.
- Matte, to ne ... - Nemůžu jít tam zpátky.
Proč ne!?
- Je to tu bezpečnější. - Bezpečnější?
Ti mimozemšťani, co tu postavili ten šutr, jsou možná na cestě zpátky.
Pak dobře. Myslím tím, pokud jsou natolik pokročilí, aby vytvořili solární systém, pak nám mohou pomoci dostat se domů.
Pokud si s náma nejdřív nevytřou zadek.
Proč si hned myslíte, že by nám chtěli ublížit?
Promiň, ale nepamatuješ si snad, co ti mimozemšťani udělali naposledy?
Je to pro nás vytvořený plán. Byli jsme sem sesláni z nějakého důvodu.
Kriste pane ...
A co když se nevrátí? Potom co?
S tím jsem smířená.
- A je tu zdravěji. Je tu jídlo a spousta vody. - A bereme si toho tunu s sebou!
A ta nakonec taky dojde.
Ok. A co zima?
Dr. Wolkere, říkal jste, že je tu velmi chladno.
Ano, bývá tu zima, měsíce TJ.
Tak si postavíme lepší přístřeší.
Nemyslím si, že by to došlo tak daleko.
Ty bytosti, které vytvořili tento svět se vrátí a pomůžou nám dostat se domů. Vím to.
Radši zkusíte svoje šance tady venku než na Destiny?
Ani nevíme, kam ta loď vlastně letí, nebo jestli se vůbec někdy zvládneme dostat domů.
Je na ní Hvězdná brána.
- Když budeme mít možnost spojit se s ... - Matte.
Jsem těhotná.
Nemůžu jít tam zpátky.
Nemůžu vystát myšlenku vyrůstajícího dítěte na té lodi.
Jsme v dosahu, máte povolení podniknout první cestu zpátky.
Pane, máme tady dole problém.
Co se děje?
Několik lidí se rozhodlo, že by radši zůstalo dole na planetě.
Dobře, tak jim řekněte ne.
Zkusil jsem to, pane. Mají trochu vymyté mozky.
O koho jde?
Celkem jedenáct lidí.
Dr. Caine, Chloe, poručík Johansenová...
Cože!?
- Ne, Scotte, řekněte jim ... - A já.
- Jedenáct. - Včetně několika mých lidí.
A Scott měl tu drzost, aby mě požádal, abych letěl dolů na planetu a potom co vystoupí, abych se vrátil na loď.
No podívejte, dokážu pochopit, proč někteří chtějí zůstat, ale poručíci Scott a TJ?
Přesně tak. Říkal, že cítí závazek a musí těm lidem dole pomoct.
- Co se chystáte udělat? - Co udělám? Půjdu se ujistit, že tam dole nezůstanou. Tím jsem si sakra jistej.
Ne, ne, nemůžete je nutit silou, aby se vrátili.
Ne, myslím si, že může.
Hodláme ztratit hodně lidí skrz rozepře na palubě této lodi.
Jednoduše si nemůžeme dovolit ztratit tolik lidí naráz.
- Takže, co čekáte, že má udělat? Přivést je namířenou zbraní? - No pokud na to přijde, tak ano.
Dovolíte poručíku Scottovi vrátit se s těmi, kteří chtějí zůstat na Destiny, pak dolů pošlete armádu a vyzvednete zbytek.
To zní skvěle Rushi, když to říkáte vy.
Nejdřív z toho chcete armádu vykopnout, a teď chcete, abychom na lidi mířili zbraní.
Plukovníku,
ti lidé mají právo udělat své vlastní rozhodnutí o jejich budoucnosti.
Ne všichni.
Řekl jsi ... Řekl jsi jim o mě?
Nechám tě to udělat. Není to moje třída.
On je otec, že jo?
Viděl jsem, jak jste si vyměnili pár pohledů.
Nemyslím si, že by o tom kdokoliv jiný věděl, neslyšel jsem žádné zvěsti nebo tak.
Budeš v pořádku.
Budu tady a nedovolím, aby se ti cokoliv stalo.
Zbláznil jste se?
- No tak chlape, fakt se s tebou teď nechci dohadovat. - Dovolíte jim zůstat?
- Ne všem. - A dáte jim raketoplán?
Poškozený raketoplán.
- Už není poškozený. - Neříkal jste, že možná nikdy nebude plně funkční?
- Možná ten raketoplán budeme potřebovat ze spousty důvodů. - Neopustím ty lidi tam dole jen tak bez ničeho.
- Nemůžete je nechat zůstat, plukovníku. - Už jsem rozhodl.
Je to připravené?
Jo, ale je tu otázka, zda vydrží průlet atmosférou.
Otázka, která by měla být zodpovězena.
Právě volal Eli. Plukovník Young je na cestě sem dolů.
Proč?
Jak?
Vstupuji do vnější atmosféry.
Zatím je to dobré.
No tak, vydrž pohromadě.
Támhle je.
Destiny, tady Young, zvládl jsem to.
Je někdo, kdo změnil názor na návrat na loď?
Ne.
Dobrá tedy, tady je má nabídka.
Nechám poškozený raketoplán vám, kteří se rozhodnete zůstat.
Můžete ho využít jako přístřeší a pro energii, proletět se okolo a přesunout se na krátké vzdálenosti.
Nebudete schopni opustit atmosféru, takže to ani nezkoušejte.
Dá vám to tady dole šanci bojovat
a to obzvláště v nadcházející zimě.
- Děkuji plukovníku, vím že to není ... - Ještě jsem neskončil.
Nechám vám ho pouze za jedné podmínky. Veškerý vojenský personál se vrátí se mnou na Destiny.
Odmítněte můj návrh a všichni budete přivedeni zpět silou.
- To nemůžete udělat. - Není to něco, co byste chtěl zkusit doktore.
- Pane, někteří tito lidé se necítí na palubě bezpečně. - Nikdo z nás se necítí v bezpečí.
- To ale neznamená, že to vzdáme. - Ale oni to nevzdávají.
- Ta loď, je nejlepší šance jak se dostat domů. - Nesouhlasím, pane.
Věřím, že jsme sem byli přivedeni z nějakého důvodu.
A kdokoliv vytvořil tuhle planetu, postará se o nás.
Oni jsou naše nejlepší šance dostat se domů.
Dobře.
Tak jak to má být?
- Plukovníku. - Seržante.
Chceš tu zůstat se závazkem k těmhle lidem.
Chránit je. Respektuju to, ale tam na lodi jsou lidé, kteří si nemůžou zvolit a k nim máte závazek také, poručíku.
TJ, oni tě potřebují.
Vítej doma.
Tak, jak jsem předpokládal, náš kurz se upravil a skočili jsme zpátky do FTL.
Omlouvám se, že se vaše přání nesplnilo.
A jaké to bylo přání?
Mimozemšťané, kteří dokážou postavit hvězdný systém. Konečně někdo, s kým byste mohl mít příjemnou konverzaci.
Já ... Někdy si s vámi rád zahraju.
- Plukovníku, máte chvilku? - Nemůže to počkat?
Chtěl bych lépe vysvětlit mé důvody, pro které jsem chtěl zůstat tam dole.
Podívejte, uvědomuji si, že nejspíš nejste hladový, poručíku
ale já ano. Slyšel jsem, že se koná slavnostní hostina, takže proč si o tom nepromluvíme později?
- Pane. - Později.
Co kdybychom se rozhodli zůstat? Všichni?
Co když ta planeta byla ta správná cesta, a my jsme si ji nechali ujít?
Na to si netroufám odpovědět, Matthew. Nikdo nemůže.
= StarGate Translation team = ©2010