Tohle Destiny zamýšlela od chvíle, kdy vstoupila do hvězdného systému.
Hodláme to přežít a vrátit se zpět domů.
Říkám vám, že loď nás sem vzala z nějakého důvodu!
Destiny si bere energii ze samotné hvězdy.
On a Young jsou oba tvrdohlaví.
Nejsem si jistá, který z nich je lepší volba.
Budeme prostě předstírat, že se nic nestalo.
Musíme být připraveni na další střetnutí.
- Pro dobro posádky. - Pro dobro posádky.
Křeče u něj přestaly, ale nereaguje na vnější podněty.
V podstatě je v katatonickém stavu.
Tady Scott, pane. Jsme tady v menší šlamastyce.
Nenašli jsme jakýkoliv východ nebo přístup zpátky nahoru.
Máme méně jak půl hodiny, to nezvládneme.
- Právě skočili. - Bůh s vámi, plukovníku.
S vámi všemi.
Plukovníku Youngu?
Plukovníku Youngu.
Ano.
Už jsme všichni tady, pane.
Jsem na cestě.
Takže, jak právě dr. Rush potvrdil, tento FTL skok nás přenese mezi galaxiemi.
Což znamená, že nějaký čas by mohlo trvat, než budeme moci
opět navázat spojení bránou a doplnit naše zásoby.
Přísné příděly jídla a vody jsou od teď obnoveny ve své platnosti.
Také to znamená, že jakákoliv naděje na záchranu
Chloe Armstrongové, Eliho Wallace nebo poručíka Matthew Scotta je...
Plukovníku Youngu,
mohl byste se ke mně prosím připojit v řídící místnosti?
Hned tam budu.
To je vše.
Přišel jsem na to, proč se loď pokoušela šetřit energií.
- Jsme na to trochu krátcí. - Krátcí na co?
Na naši cílovou destinaci.
Nehledě na moje výpočty a snahu ušetřit energii,
Destiny to do toho bodu nezvládne.
Stargate Translation Team uvádí: Stargate Universe 01x16 Sabotage
Překlad: Amper, RomanArts, Pomeranc, Xeetty
Časování: Amper, RomanArts, Pomeranc, Xeetty
Korekce: Coder, Pomeranc, Shreček, Xeetty
Rip: Stargate.Universe.S01E16.Sabotage.720p.WEB-DL.DD5.1.h.264-TjHD Verze: 1.00
Ale právě jsme proletěli hvězdou, měli bychom být nabití.
Ano, to jsme. Ale jako všechno ostatní tady na lodi,
FTL pohon a zásoby energie se ani zdaleka neblíží 100%.
Databáze říká, že loď tak tak zvládla poslední tři ze čtyř mezigalaktických skoků.
Nedávné poškození z bitvy tomu taky moc nepomohly.
Ale pokud loď ví, že to nezvládne, tak proč to zkouší?
Je naprogramovaná držet se předurčené trasy.
Protože se nám nepodařilo převzít kontrolu nad lodí, je pro ni naše přítomnost druhořadá.
Destiny časem případně doklouže zbytek cesty, ale do té doby budou naše kosti na prach.
Takže, co uděláme?
No, jsem otevřen návrhům.
O kolik nám to nevychází?
50 000 světelných let, nějak tak.
- Jenom několik procent z celkové vzdálenosti. - Ano.
Takže, co kdybychom nějak zvýšili účinnost FTL pohonu?
- Aby pracoval lépe při stejném množství energie. - No, pět procent by vlastně mohlo stačit.
Vůbec nevíme, jak motory fungují.
- Mohli bychom to zhoršit. - Pan Brody má pravdu.
Takže jsem tu jediný, kdo si myslí, že bychom neměli šťourat do té antické technologie,
než budeme mít potuchy, co vlastně děláme?
Tak si sem pozveme někoho, kdo má. Měl bych dva nebo tři tipy.
- Kdo je nejlepší? - Amanda Perry.
Byla součástí týmu, který pomohl navrhnout hyperpohon nové generace.
Nikdo nemá lepší předpoklady.
Dobře, takže tak. Zařídíme, aby se dostala na palubu.
Plukovníku,
i přes její kvalifikaci,
je tu jistý handicap, o kterém byste asi měl vědět.
Na jak dlouho?
Potenciálně několik týdnů.
Samozřejmě by s vámi byl někdo, kdo by vám pomáhal překonat každodenní záležitosti.
Potřebuje respirátor, aby mohla dýchat.
Samozřejmě, musely by jste se tomu přizpůsobit.
Mohla bych vidět svoji rodinu?
- Mají to zařízené. - Tak potom to udělám, pane.
Poručíku, jste v pořádku?
Mandy.
- Nicku. - Jo.
- Bože, jsem opravdu tady, že? - Ano, to jsi.
Vezmi si chvilku, aby sis zvykla na přenos.
To mi povídej.
Omlouvám se pane, nemůžu to udělat.
- Poručíku! - Jen ji nechte, nechte ji.
Takže poručík Jamesová měla potíže používat respirátor.
Já budu v pohodě.
Spravte loď.
Slečno Wrayová?
- Ano? - Dobře. Vezměte si tolik času, kolik potřebujete, abyste si zvykla.
- Tohle je Mary. Bude vám pomáhat, zatímco budete tady. -Ahoj.
Také vám pomůže překonat invaliditu vašeho hostitele.
Následně by vás rád viděl Dr. Strom.
Ne, já jdu domů.
Nazdárek.
Nemohla jsem to udělat.
Jo, já vím. Slyšela jsem.
To je v pohodě.
Ne, to není.
- Zklamala jsem ho. - Plukovníka?
Hele poslouchej, on je ten poslední člověk, kterého...
A tohle je jídelna...
Já vás poznávám.
- Omluvte mě. - Jak jsme říkal, tohle je jídelna.
Jedno z míst, kterému by ses pravděpodobně měla vyhýbat, opravdu.
Co to je?
Druh ovoce, který jsme nasbírali na jedné planetě, kterou jsme nedávno navštívili.
Můžu kousek zkusit?
Ale varuju tě, většina lidí je shledává poněkud trpkými.
Většina lidí to hned vyplivne.
Tohle je první jídlo, které jsem si mohla dát od doby co mi bylo devět.
TJ, tady Young.
Neviděla jsi Rushe? Vypnul si tu zatracenou vysílačku.
- Myslím, že jsem ti způsobila nějaké potíže. - Ále...
Jsou na cestě za vámi, pane.
Vybrala jsem si dovolenou.
- Všechnu? - Jo.
Uplynulo mnoho času, který si musíme vynahradit.
Zbavila ses té ošklivé židle.
Jo.
Zvladáneš to líp než takhle.
- Pět nebo šest procent bude stačit. - Jak jsme si mysleli.
Problémem je, jak to zvládnout bez přístupu do systému jádra lodi.
A především taky bez znalostí, jak funguje.
Jenom říkám.
Ukažte jí všechno co máme.
Nicolasi.
Už jsem to zase já.
Vystoupili jsme z FTL. Něco se stalo s lodí.
Dobře, poslouchejte mne. Slibuji, že se dostaneme ke všem.
Ale momentálně potřebuji, aby se ti, kteří mají možná zranění hlavy
nebo mají vnitřní zranění, přesunuli na začátek řady.
- Nestyďte se. - TJ!
Dej nám nějakou práci.
Zkontrolujte každého, kdo se třese.
Ti, kteří jsou potichu mohou být v nejhorším stavu.
A jak jsi na tom ty?
Jsem v pořádku. Běžte.
- Útočí na nás, nebo ne? - Ne, šlo pouze o poruchu.
Má pravdu. V dosahu totiž nejsou žádné známky po nepřátelských lodích.
- Nedá se to ale říct s jistotou. - Tak co se potom sakra stalo?
Myslím, že v pohonu FTL došlo k explozi.
- Proto teď letíme bez konkrétního cíle. - Proč? - Přetížení?
- Mohlo to způsobit cokoliv. - Můžeme se dostat k motorům?
Jen se skafandrem. Většina lodě je totiž bez tlaku.
Nejlepší bude, když ověříme poškození z vnějšku lodě.
- Celkem dobře umím zacházet s KINem. - Dejte se tedy do toho.
Vy dva to odtud pozorujte
a já to zatím oznámím pomocí komunikačních kamenů.
Mandy, jsi si jistá, že ti nic není?
Na chvilku jsem se ocitla zpět na Zemi v neznámém domě zpět ve svém těle.
Spojení se dočasně přeruší, když vstoupíme či vystoupíme z FTL.
Mrzí mne to, nečekali jsme, že se stane něco takového.
Jsem v pořádku.
- Na co si pamatuješ? - Jak jsem šla...
a potom jsem se ocitla někde jinde, vůbec netuším, jak jsem se tam dostala.
- Potom došlo k té explozi. - Takže ten výpadek byl předtím?
Někdy mohou otřesy způsobit krátkodobou ztrátu paměti a zmatení.
Zůstaneš tu přes noc, abychom se ujistili, že nejde o nic vážného.
TJ! Tenhle ležel na zemi, nedokázala jsem zjistit, zda je zraněný, nebo ne.
Dobře, dejte ho sem.
Frankline?
Tady Volker, vidíte už něco?
Ano, koukáme se na to.
Mám se tedy něčeho obávat?
S Amandou jsem strávila už dost dlouhou dobu.
Budeme ješte muset monitorovat její krevní tlak a je tu také pár věcí, které vám musím ukázat
a patří k věci, a poté bude v pořádku.
Promiňte mi to, ale tohle všechno je pro mě úplně neznámé.
Dostanete se do toho.
- Co se děje? - Příchozí červí díra.
Tady Rush, máme tu příchozí červí díru.
Seržante Greere, přijďte za mnou do místnosti s bránou i s obranným týmem.
Potřebujeme, aby všichni odtud odešli.
To nebude nutné, seržante.
- Hej, hej, nestřílejte! - Stáhněte se. - Říkal jsem vám to.
Můj bratře.
Také jsem nečekal, že tě ještě někdy uvidím.
Jak si to myslel?
Nepřišli jste snad na to, jak nám umožnit vytočit adresu brány?
Přidala jsem se do klubu čtenářů.
Měly by tam být jen ženy, ale je tam i pár osvícených mladých mužů,
kteří se zastavili a tvrdili, že mají zájem o literaturu mladých žen z 19. st.
- Mohli bychom se teď soustředit na jídlo? - Promiňte.
Promiňte.
Víte co... Proč to neudělám já?
Zvládneme to.
- Hezky po jednom. - Rozumím.
Nebojíš se toho, nebo ano?
Jsi tu a to je to nejpodstatnější.
Tady máš.
Už jsme se skoro i smířili se skutečností, že tam zůstaneme.
Popravdě jsme si mysleli, že jsme v háji.
Během druhé noci se ovládací panel KINa rozsvítil.
Tehdy jsem si asi začal myslet, že jste museli na něco přijít.
Zadali jsme adresu zpět a jsme tu.
Nenapadla mne možnost, že bychom zmeškali tuhle kocábku.
Uvědomujete si vůbec, že jste nás právě vystrašili k smrti?
- Promiňte, pane. - Je vám odpuštěno. Takže...
- Přežijete to? - Vypadá to tak.
- Vždyť ta planeta nemohla být zase až tak zlá. - To je dobře.
Protože když se nám nepodaří opravit FTL, půjdeme na ni všichni.
- Opravdu? - Opravdu, Eli.
Mrzí mě to, ale musíš se dát hned do práce.
Vítejte zpět.
Jak je na tom?
Stále stejně, ale od té nehody jako by se něco změnilo.
Nezdá se ti nějaký jiný?
- Možná. - Mě přijde, jako kdyby tam uvnitř byl a věděl přesně, co se tu děje,
ale jeho mozek není spojený s tělem.
Já ti nevím.
Mluvila jsem o tom s Rushem a ten mi řekl, že si to pravděpodobně namlouvám.
A možná má pravdu.
Chci tím říct, že jsem už nespala ani nevím jak...
- Proč? - Protože mám stále ten samý zlý sen.
Uvízla jsem ve tmavé místnosti, nejsem to já a nemůžu se dostat ven.
- Trpíš klaustrofóbií? - Tak trochu.
Možná je to nějaká divná příznaková vzpomínka vyvolaná záměnou vědomí s dr. Perrym.
Ahoj, matematická hlavičko.
Máš ty výpočty, o které jsem tě žádala?
Jsou hotové.
A, prosím vás, neříkejte mi tak.
Vím, jaké to je.
Nick mi několikrát říkal "malá úžasná princeznička" a zůstalo mi to dodnes.
- Nick? - Nicolas.
- Rush? - Byli jsme kolegové v SGC
několik roků před Icarusem. Rád ze mne vytahoval nápady,
když pracoval na tom antickém důkazu, který si nakonec vyřešil ty.
Mimochodem, gratuluji.
- Podívejte se, kam mě to dostalo. - Já bych za to dala cokoliv.
Poté, co Nickova manželka umřela, mívali jsme spolu dlouhé rozhovory.
Ohledně jeho a mé práce, o Anticích, o povznesení.
Jako kdyby to křeslo ani neviděl.
Párkrát jsem se ho pokusila nazvat "Pan Úžasný",
ale pochybuji, že mu to někdy došlo.
Vy jste měla slabost... ...pro něj?
Co je na tom špatného?
Jen mne to trošku překvapuje.
Proč? Protože postižený lověk nemůže k nikomu nic cítit?
Napadlo mě to jen proto, že jste mluvila zrovna o něm.
Ano. Díky za ty výpočty.
Jasně.
Rush?
- Přišli jste na něco? - Dr. Perryová došla k závěru,
že ta exploze může být naší výhodou.
- Jak? - Došlo k přetížení.
K takovému, ke kterému nemělo pravděpodobně vůbec dojít,
protože systém je až neskutečně silně zabezpečený takovým množstvím ochran,
že to nedokážeme ani spočítat. Ale stalo se,
a jako je tomu při většině přetížení, stalo se to na nejslabším článku.
FTL pohon je složený z 16 samostatných modulů
a ten, který odešel, byl tím nejslabším článkem a to proto,
- neboť byl nejméně výkonný. - Takže loď může letět na ostatních pohonech?
Dokonce je to ještě lepší.
Bez toho opotřebovaného pohonu, snižující celkový výkon,
by to mohla Destiny zvládnout přes tu prázdnotu.
Skvělá práce.
Nikoho bych zatím neplácala po zádech. Stále ještě potřebujeme
izolovat a přemostit poškození.
A bez přístupu k jádru, to musíme udělat manuálně.
- Nebo... - Nebo co?
Můžeme použít robota, kterého jsme našli.
Domníváme se, že by byl možná schopný udělat některé, ba i dokonce všechny opravy.
Už jsem mu naprogramovala základní instrukce pro opravy, se kterými má začít.
Scotte, tady Young. Eli a Dr. Perryová mají úkol pro raketoplán,
- do kterého tě potřebují zasvětit. - Rozumím, pane. Už jsem na cestě.
- Jaké jsou šance? - Že to vyjde?
Takový lepší průměr. Čas je však problém.
- Existuje ješte jiná možnost. - Přesně, křeslo.
Kdyby se nám podařilo získat přístup k jádru, mohli bychom přemístit tu poškozenou část
a to jediným příkazem.
Povím vám jen tolik, že pokud k tomu dojde,
sám se tam posadím.
Právě se přesouvám na pozici.
Otevírám zadní poklop.
Ok, vše v pořádku.
Jdeme na to.
Vstupte.
- Ahoj. - Ahoj.
Chtěla bych povolení připojit se k týmu jdoucímu skrz hvězdnou bránu na planetu.
Půjde Scott.
On je právě teď trochu zaneprázdněný řízením raketoplánu.
Už je na zpáteční cestě.
Takže takhle to bude?
Možná, že bych ráda viděla planetu, kde bych mohla porodit naše dítě.
Myslíš tím, pokud loď do té doby nebude opravená?
Ano, mateřské instinkty, aspoň teda myslím.
Dobře, povolení uděleno.
Díky.
- TJ. - Budu opatrná.
Poručík Scott našel sladkou vodu přesně na východ od hvězdné brány.
To bude vaše první zastávka.
Měli bychom prozkoumat tolik území, kolik jen bude možné
pro případ, že tam budeme muset žít.
Pošli to.
Vy víte, že jsme odtamtud právě přišli. Tohle je ztráta času.
To je standartní postup Eli.
Pokud se ptáte mě, někdy je vás vojáků až dost...
A sakra!
- Viděli jste to? - Viděl. Vypněte to.
Vypadá to, že našli váš tábor.
- Mohou projít hvězdnou bránou? - Ne bez ovládání.
- Kdyby jsme tam ještě byli, tak by jedno měli. - Tak jako tak nikam nemůžeme.
Musíme opravit loď.
O TŘI TÝDNY POZDĚJI
Víš, mohla bych jen jít do obchodu na rohu.
Musíme nakupovat ve slušných potravinách.
Dochází nám skoro všechno.
Dobře, nemělo by to trvat dlouho. Budu hned zpět.
Mohla jsem jít já.
Chci jí dostat z domu. I když je to jen na hodinu.
A je to. Dokončila jsi to. To izoluje pohon.
- Dobře, to byla ta lehčí část. - Na bypassu začneme ráno, dobře?
Vy lidi tady asi moc zábavy nemáte, co?
No, máme tady palírnu pana Brodyho.
- Máte palírnu? - Ukáži ti ji.
Takže stojím v místnosti, ale nejsem to já.
- Co tam vidíš? - Nic, jen tmu.
Ale vím, že tam nejsem sama.
Co když to není sen?
- Děkuji, pane Brody. - Na zdraví.
- Díky. - Buď opatrná.
Tohle má jen jednu osvobozující vlastnost.
- No, musíme si vystačit s tím, co máme, že? - Jo.
Když jsme u toho, jak se ti daří žít bez kafe?
Musím přiznat,
to byla jedna z nejtěžších věcí, když jsme tady uvízli.
- To jsou útrapy. - Myslím, že to správné slovo je šílenství. Pořád dokola.
Dokonce se mi o tom zdálo.
Několik let po mé nehodě se mi zdálo o tom, že můžu chodit.
Ano, pamatuji si, že si mi to říkala.
No a teď jsem tady, a je to...
...je to skutečné.
- Jako když se splní sen. - Ano.
- Ale musíme opravit tvou loď. - Musíme.
A pak se budu muset probudit.
- Pane. - Ano?
Myslím...
Myslím, že jsem loď poškodila já.
Začínám si všímat té osvobozující vlastnosti, o které si mluvil.
Ráno se tě musím zeptat, jestli to stálo za to.
- Mohu se tě na něco zeptat? - Jasně.
Poté, co tvá žena zemřela a my mívali ty dlouhé rozhovory,
tušil si, co jsem k tobě cítila?
Myslel jsem, že je ti mně líto.
Asi jsem si to ze začátku myslela také.
Myslel jsem, že jsi naprosto úžasná. Pamatuješ, říkával jsem ti "malá slečna skvělá".
Můžeme na to zapomenout?
Toho nikdy litovat nebudu.
Dobrou noc.
- Nicku! - Ano?
Nechtěl bys jít dál?
Jo.
Promiň, promiň zlato, nemohu to udělat.
- Proč? - Prostě nemohu.
Nicku, jsem to já.
Oba víme, že je to daleko složitější.
Řekla bych, šílené.
Pro mě je to ale jediná příležitost v životě.
Mandy...
...ty víš, asi jako nikdo jiný,
jak mi bylo, když Glorie odešla.
Nedávno jsem zažil něco,
díky čemuž jsem si tím vším prošel znovu.
Žádný sen.
Bylo to tak skutečné, jako pro tebe teď tohle.
A mohu si pořád říkat, že to jsou už roky.
Ale v mém srdci...
se to všechno děje znovu.
Tak aspoň tentokrát,
mohu udělat tohle.
- Omlouvám se, já... - Co se děje?
Plukovník vás chce vidět v ovládací místnosti, oba dva.
Je všechno v pořádku?
Ne, chtějí znovu použít křeslo.
Pojďme.
- Byla jsi pryč celé hodiny. - Já vím, je mi to líto.
- Zabouchla jsem si klíčky v autě. - Myslela jsem, že se ti něco stalo.
Už jsem viděla, jak tě odváží záchranka.
Ne, to ne, nic takového.
- Je mi to líto. - Neměla si...
Já vím, jaké to je čekat až ten, koho miluješ, se vrátí domů.
Už jsem tady.
Já vím.
- Vím to. - Dobře.
Marry, Marry!
- Nevím, co se děje. - Dobře.
Zvedneme ji nohy nad její srdce, abychom jí stabilizovali.
- Vedeš si dobře, jen zůstaň v klidu. - Jen jsme mluvili a pak... Já nevím...
- Co se děje? - Všechno bude v pořádku.
Poručík Jamesová opustila místnost bez toho, aby vymazala svůj otisk z kamene.
Ten spadl ze stolu a nikdo si ho nevšimnul.
Myslíme, že mimozemšťani využili té příležitosti a pomocí kamene sabotovali náš FTL pohon.
Říkala mi, že má výpadek paměti, já jsem ale myslela, že je to následkem toho otřesu.
No, záhada je vyřešena. To ale nic nemění.
Co z toho jste nepochopil?
- Oni ví, že jsme tady. - To věděli už předtím.
Bez sledovacího zařízení ale nemohou vědět, kde jsme vystoupili z FTL.
Má pravdu.
Ten prostor je nepředstavitelně velký, nemohou znát naši pozici.
Pokud se jí tomu vetřelci, co unesl tělo Jamesové, nepodařilo odvysílat.
Myslíte subprostorovou zprávou.
Nebo na naší polohu přišel ten vetřelec ještě před explozí a pak už jí jen vzal sebou.
- Odkud by věděl jak? - Sabotovali loď, odkud věděli, jak udělat tohle?
To je pravda.
Takže je to jasné.
Přicházejí.
- Je mi to tak líto. - Nebuď hloupá.
Mohu za to sama.
Omlouvám se, že ruším.
Pojďte dál.
Plukovník Young právě ohlásil, že je vysoce pravděpodobné,
že se doktorka Perry asi vrátí v nejbližších hodinách zpět.
Myslíme si, že je nejlepší, aby se vrátila zpět na základnu.
- Jen se rozloučíme. - Počkám venku.
Jdeme na to.
Tady je Young,
i když opravy lodě budou hotovy až za několik dnů,
navzdory vší naší snaze si myslíme, že útok může přijít každou chvíli.
Štíty nevydrží dlouhodobé bombardování.
A tentokrát nebudeme mít možnost skočit do FTL.
Ani utéct pomocí hvězdné brány.
Poručík Scott bude mít na starosti obranu lodě. Poslouchejte jeho rozkazy, jako by byly mé.
Pokud se dostanou na loď, seržant Greer bude koordinovat útočné týmy.
Každý se ale bude muset připojit k obraně.
Dáme jim dobrý boj.
Až přijde čas, moc dlouho nečekejte.
Bude to v pořádku.
Chci, abyste tam byl a pomohl mi.
Všechno je to moje chyba. Zpanikařila jsem.
Křeslo...
Jsou tady, pane.
Řekněte mi, co mám dělat.
Podařilo se nám oddělit poškozený modul od zbytku.
Musíte dát lodi povel, aby vstoupila do FTL se zbývajícím pohonem...
A jak to mám sakra udělat?
No, jako první si musíte sednout do křesla.
Počkejte! Doktor Franklin právě promluvil.
- Něco o křesle. - Co řekl?
To je všechno, víc toho neřekl. Ale myslím si, že ví, o co tu jde
- a snaží se říct, že by si tam měl sednout on. - To nemůžete vědět.
Ne, pane. Ale opravdu si myslím...
- Jsme pod útokem, já to udělám. - Ne, počkejte chvíli. Možná má pravdu.
Nemohu ho žádat, aby obětoval svůj život, Rushi.
Franklin už si tím prošel. Jeho mozek měl čas se uzdravit.
Na to nemáme čas!
Což je přesně to, proč by to měl být on a ne vy. Alespoň mu dejte na vybranou.
Doktore Frankline.
Tato loď je pod útokem.
Pokud někdo nepůjde a nesedne si do toho křesla
a nepomůže s opravami, tak tato loď bude obsazena.
Všichni budeme uneseni.
Rozumíte tomu, co po vás chceme, abyste udělal?
Soustřeďte palbu na nejmenší lodě. Budou se snažit nalodit.
- Vraťte se zpátky k týmu. - Ano, pane.
Teplota rychle klesá.
- Máte nějakou představu proč? - Nevím, tohle je něco nového.
Běžte...
Něco se děje.
- Seržante, hlídejte ty dveře. - Ano, pane.
Krucinál.
Greere. Chystají se nalodit napravo nahoře od vaší pozice.
Rozumím.
- Plukovníku? Myslel jsem... - FTL se nabíjí.
To znamená, že jste spravili loď?
Camile?
Ne, už jsem to zase já.
No, neštve tě to?
Jaký je stav?
Poškozené části lodě jsou překlenuty.
FTL pohon má zvýšenou účinnost.
Je to trochu předčasné tvrdit, ale vypadá to, že to zvládneme na druhou stranu.
- Zvládli jsme to. - Ano, zvládli.
A teď je čas jít.
Není to ode mě moc hezké říkat,
ale doufám, že budete zase potřebovat mojí pomoc.
Úplně nadšený bych z toho nebyl, chápeš?
Nicholasi.
Vítej zpátky, Camile.
- Stalo se něco? - To víte lépe než já, pane. Já jsem jen hlídal zavřené dveře.
- Zůstaly zavřené? - Ano, pane.
= StarGate Translation team = ©2010