Tohle Destiny zamýšlela od chvíle, kdy vstoupila do hvězdného systému.
Tahle loď je naší nejlepší šancí, jak se dostat domů.
- Už jsme skončili? - My nikdy neskončíme.
- Neměl jste ho nechávat na té planetě. - Myslíte, že to nevím?
Všichni si myslí, že jsme v bezpečí. Myslí si, že nás už nikdy nenajdou.
Proč jste zajali jednoho z našich lidí?
- Nejsme v bezpečí, že? - Přicházejí!
- Kdo přichází? - Luciánská aliance, přicházejí obsadit Destiny.
- Tohle může skončit jen jedním způsobem, pokud budeme vyčkávat. - Tuhle loď nevydám.
Jsem těhotná, je to tvé.
Emily! Sotva se držím.
- A jediné, co mě udržuje při smyslech, jsi ty. - Už sis vybral, Everette.
- Opravdu by sis s někým měla promluvit. - Podívej, ztratila jsem své dítě.
A teď je možná na lepším místě.
Našel jsi klíč k ovládání všech systémů Destiny.
A nikomu to neřekneš.
Riley to nezvládne, pane.
- Podívej, už se hojím. - Transfuze od Chloe by mu mohla zachránit život.
A přenést to, co ji ti emzáci udělali, na něj!
Udělali jsme sérii srovnávacích krevních testů,
za použití různých patogenů, se kterými jsme se zatím setkali a které jsme izolovali.
Zatímco Chloeina krev stále vykazuje netypické antibiotické vlastnosti,
poručík Scott se zdá být zpátky v normě.
Pane!
Jenom říkám, že podle mě ho můžeme pustit z izolace.
To je dobře, nechám ho propustit.
- Jste v pořádku? - Emily se chce rozvést.
Právě jsem se vrátil a... Nevím, asi jsem to měl tušit, ale...
- Je vůbec legální něco podepisovat v cizím těle? - To kdybych věděla.
No, nejspíš na tom nesejde.
Díky.
Počkejte...
Možná bychom si měli promluvit. Po tom všem, co se přihodilo,
- jsme neměli příležitost. - Je tu snad něco, co bychom si my dva mohli říct,
- co by to mohlo nějak zlepšit? - O to tu přeci nejde.
A o co tedy?
Stargate Translation Team uvádí: 02x06 - Trial and Error
Překlad: Amper, iifa, monopost, Xeetty
Časování: Amper, Xeetty
Korekce: RomanArts, Shreček, Xeetty
Rip: stargate.universe.s02e06.720p.hdtv.x264-ctu Verze: 1.01
- Elii... - Ahoj.
Nevím, jestli se znáš s Ginn, je jednou z našich hostů z Luciánské aliance.
Spolupracovala, podávala informace o aktivitách Aliance v Mléčné dráze.
Ale myslím si, že by nám také mohla pomoct tady na lodi.
Přes rok jsem studovala antické systémy, abych se připravila na tuhle výpravu.
Zejména mě zaujaly některé vaše teorie o vytáčení při průletu hvězdou.
- Teda... - Stále si myslíte, že je možné, že byste to mohl zprovoznit?
Abych byl upřímný, opravdu jsem moc nepokročil, takže jsem to tak nějak odložil.
No, možná s pomocí Ginn by se to mohlo změnit.
- Nejspíš to stojí za pokus. - Dobrá.
Nechám vás tu.
- Posaďte se. - Díky.
- Pustili tě? - Jo.
- Takže se neměníš. - No, TJ říká, že je všechno zas v normě.
Myslím, že se všichni trochu báli, že jsem tě otrávila svou emzáckou krví.
Nejsi nakažlivá, nechávají tě tu jen, protože...
Protože bych mohla mít výpadek a poškodit loď, aniž bych to vůbec věděla.
Zachránila jsi mi život. Kdybys byla jenom nějaký vetřelec,
nechala bys mě tam umřít a nikdo by na to ani nepřišel.
Mění se mi kůže.
Podívej.
Je hrubá.
Jako by tvrdla.
A zvětšuje se to.
Na tom nezáleží.
Poslouchej...
Najdeme způsob, jak se z toho dostat, slibuji.
Plukovníku Youngu, ozvěte se.
Plukovníku Youngu, tady Brody z řídící místnosti, prosím, ozvěte se.
- Tady Young, mluvte. - Máme tu vážnou situaci.
Jsem na cestě.
- Oč jde? - Devět emzáckých lodí právě vystoupilo z hyperprostoru a obklíčilo nás.
Vypadá to na ty samé, co unesly Rushe a Chloe.
Ztratili jsme se jim už v minulé galaxii. Jak nás sakra tady našli?
Přijímám zprávu.
Ó můj Bože... Chtějí, abychom vydali Chloe.
Co když ji celou tu dobu pomalu měnili v jednoho z nich a teď ji chtějí zpět?
- Ona není jednou z nich. - Sbírala informace. Možná o tom neví,
- ale tohle právě dělala. - O další důvod nepustit ji k nim.
- Kolik zbývá do dalšího skoku? - 44 minut. - Nabijte zbraně.
- Nemyslím si, že čekali právě takovou odezvu. - Oplaťte jim palbu.
Pozor na hlavy. Pohyb! Tohle není cvičení!
Seržante, dostaňte tyto lidi na určená místa. Já jdu ještě na kontrolní obhlídku.
Dobře, no tak, pohyb, pohyb! Jdeme, pohyb!
- Co to děláte? - Útočí na nás.
To vidím.
- Nemůžete sestřelit tolik lodí. - Chtějí Destiny za každou cenu.
- Nezničili by nás. - No, ne úmyslně,...
ale musí vyřadit štíty, aby se nalodili. A už to je riskantní záležitost.
Plukovníku, tady Scott. Musíte utěsnit celou sekci kolem vyhlídkové paluby.
- Proč? - Utěsněte ji, hned! Hned!
Scotte, co se děje?
- Zaznamenáváme druhotné výbuchy v oblasti strojovny. - Scotte, ozvěte se.
Energetické přetížení podsvětelného pohonu se dostává do kritického bodu.
Nouzové vypnutí.
Už je pozdě.
Cílem je, aby opravovací robot pracoval v rozlehlé kopulovité místnosti,
kterou jsme objevili, když jsme poprvé přišli na palubu.
Kdyby se podařilo obnovit strukturní celistvost,
dalo by se to použít jako nové místo pro hydroponii.
Víme, jak dlouho to bude, než ta místnost vydrží atmosférický tlak?
No, dali jsme dohromady nějaká čísla a myslíme si...
A co zbraňové systémy? Stále je půl tuctu baterií, které jsou mimo.
Říkal jste nám, abychom práci na něm odložili, dokud nebudeme víc chápat systém napájení...
S tolika vyřazenými pozicemi jsou při útoku ohroženy veškeré sekce lodi.
Nebyl nedávno doktor Kemp zraněn při práci na tomto problému?
Jo, došlo k nečekanému přepětí na jednom článku.
Také je tu riziko o mnoho katastrofičtějšího přetížení...
- Nepodstatné, spravte to. - Vždyť ani nevíme, co s tím je.
Zbraně jsou prioritou, vaše nové místečko pro hydroponii může počkat.
Rozchod.
- Co to mělo znamenat? - Nezačínejte, Camillo.
- Ta práce je nebezpečná, přerušil jste ji z určitého důvodu. - Musíme být schopni se bránit.
Po všem, čím jsme prošli, by to mělo být zřejmé.
Jo, víte co? Máte pravdu. Prošli jsme si už mnohým.
Obzvláště vy.
Jednáte teď jako lodní terapeut?
Znám vás, Everette.
Berete na sebe za všechno zodpovědnost, včetně toho, co se stalo TJ a dítěti.
Ale kdyby to začalo zastírat váš úsudek, potřebuji to vědět.
Jsem v pohodě.
- Přinesl jsem ti nějaké jídlo. - Nemám hlad.
Tak dobře. A co takhle společnost?
Pracoval jsem na docela zajímavých rovnicích.
Myslel jsem, že by ses chtěla mrknout.
To si ze mě děláte srandu.
Já nejsem ten, co tě tu drží. Snažím se pomoct.
S čím? S tím křeslem?
- Bylo to vůbec doopravdy, nebo jen pro podívanou? - Jistěže to bylo doopravdy.
Víš, že nemá smysl popírat výhody tvé situace.
Však se zeptej poručíka Scotta.
Už by byl mrtvý, kdyby křeslo fungovalo.
Víte vůbec, co se se mnou doopravdy děje?
Očividně procházíš celkem významnými
fyziologickými změnami, nejznatelněji ve tvém mozku.
Nevzdal jsem se naděje k nalezení řešení, ale mezitím
bych si myslel, že by ses aspoň chtěla zaměstnat.
Můj výzkum se začal ubírat zajímavým směrem.
Možná nejsem daleko
od odhalení pravé podstaty
mise Destiny.
Podívejte tady, tyto čísla nebyly upraveny pro gravitační dilataci času.
Očividně to závisí na velikosti hvězd, ale může to vést k velkým rozdílům.
- Jak mi to mohlo uniknout? - Vaše matematika je vždy dokonalá,
ale občas ztrácíte nadhled v souvislostech.
Jak jsem řekla, studovala jsem vaši práci.
To jste neměla nic lepšího na práci?
Mám ráda čísla a rovnice. Už od mala jsem je měla ráda.
Ty nelžou.
Když já byl dítě, chtěl jsem být veterinář.
Zvířecí doktor.
Takže máma mi koupila křečka. Však víš, učit mě zodpovědnosti.
Nechal jsem dveře klece otevřené a můj otec ho zašlápl.
- To byl konec kariéry. - No, jsem si jistá, že byste byl velmi dobrý doktor.
Každopádně... Kdyby nebylo tohóóó křečka?
Vypadá jako malý hlodavec.
Kdyby nebylo jeho, nikdo z nás tady není.
To mě nikdy nenapadlo.
To je vážně divné.
Plukovníku Youngu, ozvěte se.
Plukovníku Youngu, tady Brody z řídící místnosti, prosím, ozvěte se.
- Tady Young. - Vyskytla se tu taková situace.
Chtějí, abychom jim vydali Chloe.
Co když se celou dobu pomalu měnila v jednoho z nich a teď ji chtějí zpět?
Ona není jedna z nich.
- Plukovníku, co bychom měli udělat? - Možná bychom měli nabít zbraně?
To nebude fungovat.
Zbývá nám ještě 44 minut do dalšího skoku, něco udělat musíme.
To byl varovný výstřel.
Dostáváme další zprávu.
- Říkají, že pokud se nepodrobíme, zničí nás. - Blafují, chtějí Destiny více než cokoliv.
- Co se děje? - Jsme obklíčeni emzáckými loděmi, chtějí vydat Chloe.
Navrhuji vypnout všechny nedůležité systémy
a převést každý přebytek energie štítům.
Proveďte, proveďte to.
- Nemyslím si, že čekali právě takovou odezvu. - Na tom nezáleží, štíty drží.
Nemají dost palebné síly, skok zvládneme.
Přilétají další lodě.
Teď je to celkem 15 lodí. Všechny pálí.
Myslel jsem, že jsme se shodli, že nás nechtějí zničit.
Ne úmyslně, ale musí vyřadit štíty, aby se nalodili.
Zaznamenáváme druhotné výbuchy v oblasti strojovny.
Energetické přetížení podsvětelného pohonu se dostává do kritického bodu.
Nouzové vypnutí, hned!
Už je pozdě.
- Plukovníku... - Chcete být psychiatr? Teď máte příležitost.
- O čem to mluvíte? Co se děje? - Myslím, že začínám bláznit.
- Vy jste pil. - To není ten problém. Jenom jeden z příznaků.
Ne, jenom se tím snažím říct, že teď asi není ta nejlepší doba.
Jo, dobře, no já...
Mám jeden opakující se sen,
jenom je to víc než sen.
Je to skutečné. Je to tak opravdové, jak jen může být.
A o čem je?
Mimozemšťani z druhé galaxie nás...
chytí, obklíčí loď a požádají mě, abych jim předal Chloe.
A teď, napoprvé jsem s nimi zkoušel bojovat, ale loď byla zničena.
Napodruhé jsem použil obrannou taktiku,
- ale loď byla opět zničena. - Počkejte chvilku.
Proto jste Parkové a jejímu týmu nařídil obnovit práce na zbraních?
- Kvůli vašemu snu? - Poslouchejte, jde tu ještě o něco jiného.
Myslím tím, že nejde o sen, který bych někdy předtím měl.
Cítím podlahu pod svými nohami.
Cítím pot lidí okolo mě, Camillo.
Jo, jo, je to scénář bez výhry.
Zdá se, že jediná cesta ven z toho by pro vás byla jediná věc,
- kterou zrovna nechcete udělat. - Nemyslím si, že je to až tak jednoduché.
Už jste vůbec mluvil s Chloe...
- od doby, co jste ji zavřel na ubikaci? - Ne.
Možná by to mohlo být dobré místo, kde začít.
Ale, další návštěva.
- Nikdy jsem nebyla tak žádaná. - Poslyš, omlouvám se,
že jsem nepřišel dřív, měl jsem moc práce.
Navíc je to pro mě těžké.
Kvůli tomu, co asi musíte udělat.
Víte, já... Litovala jsem se,
že musím zůstat v téhle místnosti.
Ale potom jsem si vzpomněla na to, jak se na mě každý díval,
když zjistili, že jsem stále infikovaná.
Myslím, že je lepší, když jsem tady zavřená.
Opravdu? Protože lidem na lodi na tobě záleží.
Bojí se mě.
A já se bojím sebe.
- Nikdo se nevzdává naděje. - Já vím.
Ale pokud nenajdeme řešení a budu se stále měnit, tak dříve či později
nebudete mít na výběr.
- Takže... - Takže co?
Tak kdy se k něčemu odhodláš?
- O čem to mluvíš? - O Ginn, ta holka je do tebe blázen.
A to jsi zjistil dvoudenním pozorováním,
- zatímco jsme spolu pracovali? - Věděl jsem to po deseti minutách.
Ta holka miluje matiku, Elii.
A jestli jsi měl s někým někdy nějakou šanci,
tak tohle je nejspíš ona.
Díky.
Něco ti řeknu.
Příště, až budete spolu, tak zařídím, abych byl odvolán.
- Tak dobře, ale ať to není moc nápadné. - Nápadné je dobré.
Čas pochlapit se.
Plukovníku Youngu, ozvěte se.
Plukovníku Youngu, tady Brody z kontrolní místnosti, ozvěte se.
- Co se děje? - Jsme obklíčeni emzáckými loděmi, chtějí vydat Chloe.
Navrhuji vypnout všechny nedůležité systémy
a převést každý přebytek energie do štítů.
- To nebude fungovat, přiletí další lodě. - Jak byste to mohl vědět?
Pokud začneme nabíjet zbraně nebo štíty, nebo je jinak vyprovokujeme,
tak začnou střílet a zničí nás všechny.
Takže co uděláme?
Asi už je čas.
Plukovníku, tady Brody. Měl jste pravdu.
Další půltucet lodí vystoupil z hyperprostoru.
- Posílají raketoplán? - Je na cestě k vám.
Nahoďte zpět štít přes trhlinu v trupu.
- Co jste to udělal? - Neměl jsem na výběr.
Ty hajzle!
Poručíku, ne!
Ne!
Plukovníku, máme problém. Přilétají další mimozemské lodě.
Spousta.
Plukovníku Youngu, slyšíte mě? Plukovníku!
Tady Scott, co se děje?
Tady je Rush, po celé lodi jsou výpadky energie včetně štítů.
Nemůžeme je obnovit. Chloe musela najít způsob, jak to obejít a udělat.
Běž do zbrojnice a vezmi všechny zbraně, co máme.
Zorganizuj obranné týmy, protože budeme obsazeni.
Ano, pane.
- Máme tu další prolomení trupu poblíž ošetřovny! - Ustupujte k mé pozici!
Tady Rush, musíme ubránit místnost s bránou za každou cenu.
Je jich příliš, nemůžeme je udržet.
Plukovníku?
Ahoj... Co tu děláš?
Jdu si pro novou várku, kterou pro mě Brody udělal.
Zvlášť silnou, používám ji jako desinfekci.
Nevypadáte moc dobře.
Jo, já vím, koukám, že je to docela zřejmé, co?
Everette, co kdybych ti řekla, že dítě,
naše dítě, je stále na živu?
- Nevím, proč... Proč bys to dělala? - Protože jsem ji viděla.
Protože jsem ji držela v náručí a je nádherná.
- TJ... - To si nedokážeš představit.
Byli jsme na planetě, kde jsme nechali Caina a ostatní,
a ti mimozemšťani říkali, že se o ni postarají. Caine mi to slíbil.
- A pak mě poslali zpátky. - Nikdy jsi neopustila loď.
Já vím, že... Podívej, já vím, jak to zní.
Proto jsem nikomu nic neřekla, protože jsem věděla, že by sis myslel, že jsem zešílela.
Ale nezbláznila.
Nejsem blázen.
A nebyl to sen. Proč je tak těžké tomu uvěřit?
- Po tom všem, co jsme viděli od doby, co jsme tu... - Hele, poslouchej mě!
Jenom protože chceš, aby něco byla pravda, neznamená to, že to pravda je, jasné?
Jasně. A teď poslouchej ty mě.
Vidím, kam směřuješ.
Vím to, protože jsem se tam málem sama dostala.
Bojím se, že se nevrátíš.
To mě mrzí.
- To je divné. - Co?
Počítač využívá spousty paměti na program, který jsem nikdy předtím neviděl.
Možná je to nějaká autodiagnostika, já ne...
Musím se zeptat, co je to všechno za fotky?
To jsou momenty z mého filmu.
Mého dokumentu.
Snažil jsem se zaznamenávat všechno, co se tu dělo s pomocí KINa.
Tady...
- Vidíš? - Tohle nikdo vidět nechce.
Ne, ne, tohle jsou ty maličkosti, na kterých záleží.
Fajn, antické záchody, tady je máme.
Každopádně, tolik pro představu.
- Seržante Greere, ohlaste se. - Pokračujte.
Máme nějaký problém v kantýně. Potřebujeme vaši pomoc.
Jsem na cestě.
- Odcházíš? - Mohlo by to chvilku trvat.
Vteřinku.
Počkej, nejsem si tím moc jistý.
- Poděkuješ mi potom. - Ale co bych měl říct, ta holka je z jiné planety.
Asi bych ti měl říct, abys byl sám sebou, ale ve tvém případě...
Takže, moje máma právě odešla.
Rád jsem ji viděl.
I když byla v těle Parkové.
Trochu divné.
Stejně...
Myslím, že to pomohlo.
Aspoň v to doufám.
- Dobře, to zvládnu. - Zvládneš to?
- Jak dlouho ti to potrvá? - Jak dlouho to potrvá tobě?
Dám si na čas.
Je to těžké.
Chápete?
Chci říct, že vím, že jsme
několik miliard světelných let od sebe. A to se možná nikdy nezmění.
Ale já...
Prostě potřebuji vědět, že tam pořád je.
Chápete?
Protože kdyby nebyla, tak bych ne...
Promiň, netušila jsem, že to bude něco tak osobního.
Ne, to... Není to tvá chyba.
To je pohled, co? Dospělý chlap, co brečí kvůli mámě.
Opravdový elegán.
- To abych zašel zpět pro Greera. - Co tím myslíš?
Ale to n-nic.
Plukovníku?
Plukovníku, jste tam?
Jo, co se... Co potřebujete?
Loď vystoupila,...
ale v dosahu nejsou žádné brány. Brody říká, že jen tak stojíme.
No, to nezní tak špatně.
Až na to, že tu není odpočet. Nemáme ponětí, jak dlouho to potrvá.
Vy na to přijdete.
Pane?
Problémy?
No, loď jenom tak nevystoupí z FTL.
- Pokud jí to nepřikážeš. - Jo, ale tentokrát jsem to nebyl já
a nemohu najít žádnou závadu v navigaci nebo pohonu.
Možná byste měl hledat někde jinde.
Co mohu říct je, že zde není nic, co by rušilo běžný provoz pohonu FTL.
- Loď prostě nikam nechce. - Co vytáčeni? - Brána ani nepípne.
- Kde je Young? - Necítí se dobře.
- Dobrá, co je nového? - Nemáme zatím nic.
A co ty? Elii?!
Pracoval jsem s tou holkou Ginn z Luciánské aliance.
Vlastně, trochu se to zvrtlo v něco jiného než společnou práci, nechci to zakřiknout, ale...
Elii!
Spustili jsme sérii programů, které byly navrženy k modelování.
Však víte, simulace.
Bylo to docela zatuhlé, nemohl jsem přijít na to proč a pak jsem si uvědomil,
- že v počítači probíhá vlastní simulace. - Jaký druh simulace?
Zrovna jsem na to přišel, je to bitevní scénář.
Destiny vystoupí z FTL a okamžitě je obklíčena emzáckými loděmi.
Běží to v několika možných variacích, několik scénářů,
- ale vždy to skončí špatně. - Můj Bože.
Mluvíte tu o těch emzácích z jiné galaxie, kteří unesli Chloe a Rushe?
Jo, ti samí.
Camillo, o co jde?
- Bitevní simulace? - Přesně.
Mimořádně složitá, vymodelovaná do posledních detailů a vždy s nešťastným koncem.
To je zajímavé, ale co to má dělat s tím, že loď vyskočila?
Podívej se pozorněji.
Něco z toho programu znemožňuje běžné operace...
Což nám nabízí pouze jedinou otázku.
Proč?
Chcete mi říct, že loď jedná na základě plukovníkových snů?
- To je jediné vysvětlení. - To není nemožné.
Mozkové vlny jsou pouze elektrické impulzy,
takže s nimi může být teoreticky manipulováno, pokud víte jak.
Možná je to způsob, jak nás Destiny varuje.
- Co když ví, že tí emzácí přicházejí? - Ne, není možné, aby nás sledovali.
Ne, řekla jsem vám vše, nepamatuji si nic o těch výpadcích.
Podívej, musíš přemýšlet, Chloe, tohle je opravdu velmi důležité.
Když byla Jamesová pod vlivem těch emzáků,
podařilo se jí odeslat jim jakýsi druh signálu.
Je možné, že dokážeš dělat to samé?
Nevzpomínám si.
Elii, tady Scott, připrav zbraně.
Vynech všechny baterie, které nejsou plně nabité. Obětuj zbývající energii do zbytku.
Vypni všechny nedůležité systémy a vše, co můžeš, dej štítům.
Rozuměl jsem.
Budeme držet hlídky po třech.
Tady poručík Jamesová má pro vás rozkazy.
Takže když přijdou, tak se můžeme vsadit, že se pokusí nalodit.
To nás činí poslední vlnou obrany. Nějaké dotazy?
Dobrá, rozchod.
Dobrá, jdeme.
Camillo, potřebuji, abyste zorganizovala civilisty. Chci je v určených oblastech do dalšího určení.
- Ještě o něčem si musíme promluvit. - Nemůže to počkat? - Ne!
- Vím, co se chystáte říct. - Kde je? - Zvládnu to.
Právě o to jde, vy to zvládnete, on evidentně ne.
- Musíte převzít velení, oficiálně. - To nemohu udělat.
A co když je to test?
Tyhle sny, které má plukovník... Test jeho duševní stability.
- Test, ve kterém selhává. - A odkud tohle máte?
Přemýšlejte o tom... Co právě teď dělá plukovník?
Zamkl se a je mimo.
Přesně ve stejném čase, kdy loď náhle zastavila a teď bezcílně plujeme prázdným prostorem.
Destiny nám začíná rozumět.
Kdo jsme, jak fungujeme.
Chcete mi říct, že loď ho chce nahradit?
Ne, to ne. Není to o tom, jestli má...
touhy nebo emoce. Nemá žádnou osobnost.
Ale je schopná analyzovat všechny druhy senzorových vstupů.
A ví, že jsme tady. Začíná si uvědomovat, jaké důsledky můžeme mít.
Proč ne jeden z vás?
Už jsme se o to dříve pokoušeli, ale neúspěšně.
Myslel jsem, že to bylo o emzácích, o varování připravit nás na útok.
Tak či onak, varování, test... Právě teď potřebujeme silného vůdce.
Nelíbí se mi to o nic víc než vám, ale myslím si, že nemáte na vybranou.
Plukovníku?
Plukovníku, neodejdu, dokud neotevřete ty dveře.
Donesl jsem vám trochu čaje, je opravdu silný. Nic podobnějšího kávě nemáme.
Děkuji, poručíku, ten čaj si nedám.
Pane, máme tu vážný problém. Musíte se dát do kupy a vylézt z kajuty.
- Co to děláte? Dáváte mi rozkaz, poručíku? - Pane, tyhle vaše sny...
Ten bitevní scénář. To dělá loď.
Ovlivňuje vaše mozkové impulsy. Je to nějaká simulace.
- Je to simulace? Co tohle vůbec znamená? - Eli našel ten program.
Je to to samé jako to, co jste popsal Camile. To nemůže být náhoda.
Koukám, že ta loď má smysl pro humor.
Ona si myslí, že vaše reakce... a skutečnost, že jste se...
No, že jste se vzdal. To je ten důvod, proč jsme vystoupili z FTL.
Proto tady trčíme uprostřed ničeho. Teď se dejte dohromady.
Začněte se chovat jako skutečný velitel a třeba se zas rozjedeme.
Nebo je to třeba jen způsob, jakým se mi Destiny snaží říct, že potřebuji nahradit.
To Rush říkal také.
- To říkal Rush... - Ale to já neudělám.
Miluješ Chloe?
Je to jednoduchá otázka, miluješ ji?
- Ano. - Ano! A jak se budeš cítit,
až ji budu muset vysadit? Jen tak na nějakou skálu?
A ty víš, že se to blíží, ona to také ví. My všichni to víme.
Ale já to musím udělat.
Budeš ke mně i potom vzhlížet? Budeš si dál myslet...
Každému říkat, jaký jsem skvělý velitel? Budete, poručíku?
To ne, to nedělejte.
Je mi líto, že jste neměl otce, když jste vyrůstal, ale já se na to dobrovolně nenabídnul.
A je to tu, konečně si povídáme.
Uhoď mě, uhoď mě!
Nikdo se o to neprosil,
ale vy jste velící důstojník. Vy se nemůžete litovat.
Jestli se vám to nelíbí, vaše chyba.
Zabil jsem Rileyho.
- To nebyla vaše chyba. - Vím, že to nebyla moje chyba.
I on to věděl, proto... Jen nechtěl umřít sám, proto mě o to požádal.
Ale já ho zabil, vlastnoručně jsem ho udusil.
Ještě k tomu všemu je to...
Víte, ono se to nahromadí.
Chci, abyste odešel.
Podívejte, máte pravdu, nedokázal bych to.
Žít s tím břemenem každý den. Takový já nejsem.
- Ani TJ či Camila. - Rush by to zvládnul.
Pro Rushe by to nebylo břímě, proto vás potřebujeme.
Protože ho cítíte, ale ne natolik, abyste se nevzchopil a neudělal to zas.
Opravdu? Jste si tím jistý, poručíku?
Opravdový vůdce,
dobrý velitel,
není tak lhostejný, aby se nestaral, jen dost na to, aby pokračoval dál.
A my oba víme, že jste dobrý velitel.
Nikdy vás to nepřestane bolet.
O to tu jde. Už kvůli každému na téhle lodi
s tím budete muset žít.
- Ale máme pět dole u kantýny. - Takže, když vezmeme...
Pane Brody, jak jsme na tom?
No, po emzácích stále žádná známka. Hlavní lodní dělo je připravené.
A odklonili jsme všechnu dostupnou energii do štítů.
Pane, všechen dostupný vojenský personál hlídá mezery
mezi aktivními palebnými bateriemi, ale je to pořádný kus země.
Mohli bychom mít týmy po dvou, pokrýt o něco větší území,
- ale tím bychom se dost šponovali. - Udělejme to tak.
Pokud sem proniknou, radši tam budu dřív s menší palebnou silou než naopak.
A také rozdělme veškerý záložní arzenál od Luciánské aliance
- mezi co nejvíce civilistů. - Nemají pořádný výcvik.
Sám jim budu velet, budeme se držet obranných pozic mezi řídící místností a bránou.
- Zvládnou to. - Ano, pane.
Ještě něco?
Právě jsme skočili. Jsme zpět v FTL.
Je dobré vás mít zpět, pane.
Hej, já jsem opravdu šťastný, že už zase pokračujeme. Jen říkám, že mi moc nedělá dobře pomyšlení,
že se nám Destiny může takhle dostat do hlavy.
- Nechci se začít nimrat ve svých snech. - A o čem se ti zdálo?
- O to tu nejde. - Aspoň teď už najisto víme, že nám velí ten pravý.
Tys tam byl, řekni jim to.
Ukázal se tam Young, začal vydávat rozkazy a loď skočila.
Pokud má někdo lepší vysvětlení, rád bych ho slyšel.
- Gratuluji. - Nechce se mi o tom mluvit.
Dokázal jste obejít tu simulaci a dát loď do pohybu.
No, měl jsem snad na výběr? Poručík Scott nehodlal jednat.
Nemohl jsem nás tam nechat stát.
Ale ten problém jste nevyřešil
a přesto pokračujete v cestě. Není to trochu nebezpečné?
Destiny hodnotila schopnost plukovníka Younga velet posádce,
ale stejně loď řídím já.
- A ti emzáci? - Nikdy nepředstavovali hrozbu.
Pokud se Chloe podařilo poslat jim signál udávající naši pozici,
objevilo by se to na támhleté obrazovce.
Možná.
Ale jen protože jedna hrozba pominula,
neznamená to, že nepřijde další.
= StarGate Translation Team = ©2010