Tohle Destiny zamýšlela od chvíle, kdy vstoupila do hvězdného systému.
Tahle loď je naší nejlepší šancí, jak se dostat domů.
- Už jsme skončili? - My nikdy neskončíme.
- Neměl jste ho nechávat na té planetě. - Myslíte, že to nevím?
Všichni si myslí, že jsme v bezpečí. Myslí si, že nás už nikdy nenajdou.
Proč jste zajali jednoho z našich lidí?
- Nejsme v bezpečí, že? - Přicházejí!
- Kdo přichází? - Luciánská aliance, přicházejí obsadit Destiny.
- Tohle může skončit jen jedním způsobem, pokud budeme vyčkávat. - Tuhle loď nevydám.
Až se úplně proměním, plukovník ve mě uvidí hrozbu.
Budeš to ty?
- Přišel jsem tě prosit o odpuštění. - Odpouštím ti, Ronalde.
Vypadá to jako náš raketoplán.
Raketoplán byl obnoven do původního stavu. Je lepší, než byl předtím.
Pokud k nám mohou vrátit naše lidi, nemyslíš, že je možné, že zachránili naši dceru?
- Musím to vědět. - Vím, že tam žádné sruby nebyly, a určitě žádné děti.
Simeon zabil svou stráž a potom zabil i Ginn.
Nechovej se, jako bys byl tady na lodi jediný, kdo ztratil někoho, na kom mu záleželo.
- Kde je Eli? - Ještě se neukázal.
Elii, kde jsi?
Elii, potřebujeme tě na můstku.
Díky, nejsem si jistá, co se s tím stalo, asi jsem musela...
Jo, jo, moc zajímavé.
- Hups. - Pane Volkere?
Omlouvám se, prováděl jsem diagnostiku rozvodné sítě lodi a myslím, že...
Nezapomněl jste se vyhnout kritickým systémům?
No...
Zapomněl.
A je to.
Tohle je zajímavé.
Vypadá to, že Destiny zachytila nějakou vzdálenou energetickou stopu.
Pane Brody, prosím, nechtějte, abych tam šel.
Jen si poslužte.
Takže?
Co myslíte tím "vzdálený"?
Jsme na lodi neznámo kde. Od místa, kde sedím, je všechno vzdálené.
Tahle energetická stopa pochází z oblasti
mimo kurs, který pro nás vytyčily předsunuté lodě.
Byla by to trochu zajížďka.
- Jak velká zajížďka? - Asi den cesty v FTL.
A máme ponětí, co by to mohlo být?
Mohl by to být potenciální zdroj energie, známka inteligentního života...
Velký černý monolit obíhající kolem planety?
Omlouvám se, zaspal jsem.
Nedá se to určit, a právě proto bychom to měli prozkoumat.
Tak to prrr, co se stalo s tím
"Destiny má poslání" a "jsme všichni na palubě a jdeme tomu vstříc"?
Tohle není vstříc, tohle je bokem.
My jsme toho poslání nezanechali, pane Brody, jen ho odkládáme.
Ale Lisa má pravdu, tahle energetická stopa by mohla svědčit o inteligentním životě.
- To v nejlepším případě. - To jako vážně?
Musím všem připomínat, co se stalo naposledy,
když jsme se setkali s jinou životní formou?
Nebo to předtím? A nebo to ještě předtím?
Jo, ale nemůžeš soudit čtvrť podle několika špatných sousedů.
Děláš si srandu? Právě podle toho se posuzuje čtvrť.
Cokoliv tam je, tak to může být velkým přínosem
jak pro nás, tak pro poslání Destiny.
- Dobře, prověřte to. - Tak nastavme nový kurs.
Jak se to dělá?
Dobře, tak sem přiveďme Chloe. Ta může provést nezbytné výpočty.
Zkoušel jsem tě volat vysílačkou.
Omlouvám se, měl jsem puštěnou muziku.
- Za chvíli vystoupíme z FTL. - Aha, jasně, díky.
- Jsou to...? - Lodě, nebo to, co z nich zbylo.
Tak to je teda zatraceně velké bojiště.
Bojiště to bylo, teď je to hřbitov.
Stargate Translation Team uvádí: 02x10 - Resurgence
Překlad: Amper, iifa, Xeetty
Časování: Amper, Xeetty
Korekce: Pomeranc, Shadowness, Shreček, Xeetty
Rip: stargate.universe.s02e10.720p.hdtv.x264-ctu Verze: 1.00
Takže...
Ukázalo se, že ta energetická stopa, na kterou se Destiny napojila,
byly nahromaděné kapsy radiace z různých lodí.
Vypadá to, že aspoň jedna z nich je nám dobře známá.
Je to ten samý typ lodi, jaký jste s Dr. Rushem před pár týdny prozkoumali.
A, jak to tak vypadá, tak z téhle bitvy vyšli jako poražení.
Spustil jsem v počítači Destiny program,
který zpětně sestaví některé z těch rozptýlených struktur.
Potom snad budeme mít lepší představu o tom, co se tu stalo.
- A mezitím? - Mezitím jsme urazili dlouhou cestu, plukovníku.
Bylo by škoda odejít s prázdnýma rukama.
Navrhoval bych trochu obezřetného průzkumu.
Pane Brody, tentokrát byste mohl mít tu čest vy.
Vypadá to jako vesmírná skládka.
Stovky lodí rozmetaných na kousky kam oko dohlédne.
Je to... Je to pěkně strašidelné.
No, jen mě napadlo, že ti dám vědět, co se děje.
- Copak je? - Už jsem ti to říkala.
Nemá smysl mě navštěvovat.
Nechci, abys zanedbával svůj život jen proto, abys sem mohl chodit a dívat se, jak se ztrácím.
- Ztrácíš? Chloe... - Šíří se to teď rychleji.
Snažila jsem se s tím bojovat,
ovládnout to,
ale je to silnější než já.
Dříve či později už to nebudu já a stanu se něčím jiným,
něčím nebezpečným, co nebude smět zůstat na lodi.
To nedovolím.
Nijak to nemůžeš zastavit.
To nejlepší, co teď můžeme udělat, je využít mě, dokud jsem to ještě já.
- Můžeš takhle přestat mluvit? - Proč, Matte?
- Proč popírat nevyhnutelné? - Protože to není nevyhnutelné.
Samozřejmě, že je. A v hloubi duše to víš i ty.
Už ses ode mě začal odtahovat.
Kdy jsme spolu naposledy strávili noc?
Vidíš? Víš, že je to pravda.
Poručíku Scotte.
- Pane? - Oblečte si skafandr a sejdeme se u raketoplánu.
Jdu na to.
Ještě si o tom promluvíme.
- Potřebují mě na můstku. - Dr. Rush říkal, že se bez vás obejde.
- To, že říkal? - Jo.
Ušetřím vám tu námahu. Nezbláznil jsem se.
Což je konec konců celkem působivé.
Žil jsem doma s matkou a najednou trčím na vesmírné lodi
miliardy světelných let od Země.
A do hajzlu s "Posledním hvězdným bojovníkem",
protože všechny ty hodiny hraní "Halo"
- mě na tohle nepřipravily. - Nikdo na to nebyl připravený.
Všichni ostatní měli aspoň nějaký výcvik.
Ale za těch posledních 10 měsíců jsem udělal velký pokrok.
Bojoval jsem ve vesmírných bitvách,
přežil smrtící záření,
cestoval jsem v čase... tak nějak. Tohle se pořád ještě snažím pochopit...
Nemyslím si, že ses zbláznil. Teda aspoň ne víc než všichni ostatní.
Vážně?
- Tak fajn, super pokec. - Tohle není pohovor s psychologem, Elii.
Tohle je jen rozhovor mezi přáteli.
V poslední době jsi byl trochu roztržitý a to nám některým dělá starosti.
Máte starosti, protože jsem trochu roztržitý?
Starosti nám dělá to, že po těch posledních událostech
bys měl být zatraceně mnohem víc než jen trochu roztržitý.
Pamětní video, které si natočil pro seržanta Rileyho,
bylo velmi dojemné.
Víte, co je divné?
Někdy zapomínám, že je mrtvý.
Vlastně jsem vešel do místnosti s bránou a když jsem otočil hlavou,
tak na zlomek vteřiny mi proběhla hlavou myšlenka,
kde sakra je. A pak jsem si to uvědomil.
Byl velmi důležitou součástí tvého života tady na lodi.
Když se vám celý svět
smrskne na méně než sto lidí ve stísněném prostoru,
všechno se stane pro vás důležitým, Camilo.
Riley byl součástí lodě
a jeho smrt
nebyla jen smutná, byla špatná.
A co smrt Ginn?
Takže, kdy jste skončil s opravou třetího skafandru?
Včera. Je naprosto bezpečný.
Tak, v tom případě... Proč ho mám na sobě já a ne vy?
Lépe se tak bude opravovat, když se něco pokazí.
Což se nepokazí, s velkou pravděpodobností.
Dobrá, plukovníku, jsme připraveni vyrazit.
Dobrá, vemte ji na projížďku a poohlédněte se po okolí.
- Vyrážíme. - Poručíku, buďte opatrní.
- Je to úžasné. - Já vám nevím...
Co je? Snad mi nechceš tvrdit, že ti ani trochu nepřijde divné skrz to letět.
Vůbec ne. Cokoliv, co by nám mohlo ublížit je dávno mrtvé, brácho.
Jak to jde, poručíku?
V pohodě, narazili jsme tu na příležitost k prozkoumání.
- Jo, vidíme to. - Vypadá více méně neporušená.
Zaznamenávám slabé elektromagnetické údaje.
Na levé straně lodi je přístupový bod. Máme to prozkoumat?
Pane?
- Máte zelenou, poručíku. - Ano, pane.
Dobrá, pojďme na to.
- Omlouvám se za zpoždění. - Jdeš právě včas.
Spouštím zpětné trysky.
Dobrá, blíž se nedostaneme.
Nasaďte si klobouky, pánové.
Pojďme to prozkoumat.
Uvidíme se na druhé straně.
Jsem na palubě.
Čekám na vás.
Sakryš.
No tak, mám vás.
Pan Brody je na cestě.
Oba jsme na palubě.
Podívejte se, jestli tam není něco, co můžete zachránit.
Tudy.
Dávejte si tam bacha, jasné?
Udělejte mi laskavost a ničeho se nedotýkejte.
Když uvidíte něco, co budete chtít prozkoumat, tak mi o tom nejdřív řekněte.
Páni, co jsem vám právě řekl?
Otevírání dveří nefunguje.
Počkejte.
Tady.
To je ono, jenom... Použijte rameno.
Pro větší účinek byste to možná měl posunout víc nahoru.
- Chcete pomoct? - V pohodě.
Tak sklapněte a nechte mě to udělat, jasné?
Dobře.
No tak, no tak, no tak!
Ahoj, přinesla jsem ti oběd.
Skvělé, sedět tady celý den opravdu zapracuje na chuti.
Těžko můžeš vinit plukovníka, že vás zavřel do kajut
po tom, co se stalo se Simeonem.
Rozumím, ale musíš si uvědomit, že Simeon byl labilní.
- A ty jsi o tom věděl, ale neřekl nám to. - Myslel jsem, že ho zvládnu.
Ale nezvládl.
Já vím.
Nějakou dobu jsem tě neviděl.
Chtěla jsem přijít, ale...
Měla jsem práci.
Vaši lidé,
ti, kteří se vrátili z té planety.
- Neměli tvé dítě? - Ne.
V tom jsem neměla pravdu.
Mýlila jsem se.
Možná.
Není pro to jiné vysvětlení.
Tahle loď nám ukazuje svoji schopnost hrát si s myslí člověka.
Hádám, že v mém případě se mě snažila chránit.
Měla bych se vrátit na ošetřovnu.
- Co se děje? - Nejsem si jistá.
Seržante, řekněte mi, jaká je situace?
Temná.
A opravdu tichá.
Až příliš tichá.
Plukovníku, tady TJ.
- Pokračujte. - Právě jsem viděla nějaký pohyb v poli trosek.
Jaký pohyb?
Nejsem si upřímně jistá. Stalo se to strašně rychle.
- Myslela jsem, že bych to měla nahlásit. - Jasné, díky.
Co to sakra bylo?
Destiny nás upozorňuje, že dokončila simulaci.
Buď to, nebo je koláč hotový.
Ne, je to ta simulace.
Připraveni?
- Co jsou zač ty zbylé tečky? - Nemám tušení.
- To snad ne, musíme odsud vypadnout. - Proč?
Bitva dvou stran. Tihle jsou zničeni, ale tihle prostě zmizeli.
Nejsou vyřazeni z boje nebo poškozeni. Skrývají se.
Poručíku, potřebuji, abyste se vrátili zpátky na Destiny.
Ale seržant Greer a Brody se právě nalodili na vrak, pane.
Chci, abyste je odtamtud okamžitě dostal.
- Mohou být v nebezpečí. - Ano, pane.
- Greere, slyšel jsi to? - Jsme na cestě.
Co to sakra...
- Můžete to zopakovat, poručíku? - Myslím, že jsem právě něco viděl.
- A co to je? - Nejsem si jistý.
Plukovníku, tady Camila. Nejsme tady sami.
Pane, na cestě tu máme potenciálního nepřítele.
Štíty na maximum. Připravte zbraně, no palte pouze na můj rozkaz.
Elii, chci, abys odvysílal zprávu.
- V antičtině? - Antičtina, angličtina, netopýří signály,
nebo jakkoli jinak. Hlavně jim řekni, že nejsme hrozba.
Greere, musíte se hned vrátit!
Musím jít.
Tamaro, nech mě pomoct.
Přibližují se.
Jé, máme tu víc obrazovek.
No tak, pojďte.
Běžte.
Běž to nakopnout!
- Štíty jsou zvednuty. - Nějaká odpověď na naši zprávu?
Žádná.
Opětujte palbu.
Porušení v jedné z neobydlených sekcí. Právě to uzavírám.
- Můžeme letět? - Můžeme, jsme připraveni.
Dobře.
Tak jo, jedem!
Štíty slábnou.
- Převeďte energii ze zbraní. - Máme několikanásobné přetížení.
Převeďte to, převeďte to!
- Musíme skočit. - Raketoplán se ještě nevrátil.
Nemůžeme si dovolit čekat. Pane Volkere...
Nikam neskáčeme!
Běžte, běžte! Tudy!
- Pohyb lidi! Běžte! - Musíme jít.
Mějte oči otevřené.
- Na dvou hodinách. Přímo tam! Vidíš ho? - Vidím, vidím ho!
Dobrá, jsme na palubě.
Dobře, dostaňte nás odsud.
- Nefunguje to! - FTL motory jsou mimo provoz.
- Museli dostat zásah. - Za jak dlouho je budeme mít?
Štíty slábnou a některé zbraně vyřazeny.
- Několik míst na lodi je bez proudu. - Je to jen otázkou času, než štíty selžou.
Všechno co máme, je podsvětelný pohon. Nikdy jim neutečeme.
Musíme to zkusit.
Z FTL se právě vynořila loď.
- Je to předsunutá loď. - Destiny, tady Telford.
- Davide, jak ses sakra... - Na to teď není čas. Potřebuji, abyste nás následovali.
- Kam to sakra letíme? - Je v pohybu.
- A kam letí? - Přímo k hvězdě.
Následujme je. Převeďte všechnu zbývající energii do štítů.
Jdeme na to.
Proletěli jsme na druhou stranu.
To nám získalo nějaký čas, ale jen do doby, než zvládnou tu hvězdu obletět.
Hele, nemáte zač. Zakotvíme.
Mám vám sakra co říct a nemám na to moc času.
Pánové...
Tak tohle je sakra hodně působivé.
Ne tak působivé, jako přiletět s předsunutou lodí a zachránit nás.
Jo, no, na to jsem měl pomoc.
Ti emzáci, na které jsme narazili, když jsme to prohledávali.
Nakonec se ukázalo, že nebyli nepřátelští,
jen zoufalí.
Poté, co se Destiny odpojila a skočila do FTL,
uvědomil jsem si, že jsem synem smrti.
- Byl jsem oblíčen, vydán jim na milost. - Nakonec byli ale přátelští, ne?
No, nenazval bych je přímo "přátelští",
ale neměli mi ani v úmyslu ublížit.
Byli... zvědaví.
Snažil jsem se s nimi komunikovat, ale to bylo skoro nemožné,
tedy myslím verbálně. Tak jsme našli zjednodušení.
Jejich stázové kóje jsou vybaveny nervovými stimulátory
navrženými tak, aby během dlouhé hybernace udržovaly mozek uživatele aktivní.
Takže, když mě do toho navezli... No, je těžké popsat ten zážitek.
Bylo to jako podívat se na celou filmotéku za méně než den.
Viděl jsem obrazy, tisíce obrazů.
Většina byla zamlžených, naprosto nesrozumitelných, no další byly jasné.
Časem mi to začalo do sebe zapadalo
a byl jsem schopen v základu porozumět emzákům a jejich minulosti.
Říkají si Ursini.
Po čase mi začali věřit.
Nakonec společnou prací se nám podařilo předsunutou loď uvést do provozu.
- Od té doby se vás snažíme dohonit. - Byl jsi pryč skoro měsíc.
- Co jsi měl k jídlu a pití? - Kóje poskytne uživateli základní výživu.
Nemyslel jsem, že to někdy řeknu, ale chybělo mi jídlo z Destiny.
Takže počkejte chvilku... Ti emzáci vám pomohli jen tak z dobrého srdce?
No, je v tom trochu víc než tohle.
Potřebují naši pomoc.
Ty lodě, které po nás šli, byly automatické útočné bezpilotní letouny.
Jak se zdá, tak Telfordovi emzáci,
Ursini, udělali před lety stejnou chybu a probudili je.
A od té doby s nimi bojují.
Když objevili předsunutou loď, tak ji obsadili...
Kvůli dlouhodobému průzkumu.
Doufali, že jim to poskytne výhodu v jejich válce s drony.
Jejich pobyt na palubě měl být dočasný, ale nikdy se pro ně nikdo nevrátil.
Byli ve stázi bůh ví jak dlouho, než jsme se ukázali.
Odčerpali Destiny energii, protože byli zoufalí.
Jenom hledali cestu domů.
A teď, když už konečně mohou, tak se bojí navázat kontakt,
dokud si nebudou jistí, že hrozba ze strany dronů už pominula,
a tady do toho vstupujeme my.
Nemůžeme jim věřit.
Náš FTL pohon není v provozu. Opravdu nemáme moc na výběr.
Tak co tedy uděláme?
O tom se ještě jedná.
Víte, je jen otázkou času než ty drony obletí tu hvězdu a najdou nás.
A s FTL motory mimo provoz jsme snadná kořist.
Třeba ne, třeba se z toho dá dostat.
- Pomůžeme Ursiniům porazit drony. - Málem jsme s nimi nepřežili první setkání.
Jenom proto, že jsme na to šli špatně.
Podle Telforda ty drony řídí velitelská loď.
A když ji odstraníme, zneškodníme tím drony.
- Takhle snadno? - No, pochybuji, že by to bylo tak jednoduché.
Doufal jsem v něco lepšího než "nemožné".
Víme vůbec, kde se nachází ta velitelská loď?
Oni to ví. Je z podsvětelného dosahu, budeme muset skočit.
A vysvětlil jste, že jsme ztratili schopnost skočit?
Telford jim vysvětlil situaci a oni se nabídli, že nás svezou.
Tomu nerozumím.
Spustí svůj FTL pohon, když s nimi budeme spojeni, tak i s nimi skočíme.
- To je možné? - Teoreticky ano.
- "Teoreticky". - Vždycky je riskantní
zkoušet skočit tak brzy po vystoupení z FTL. Ale pokud to bude fungovat,
tak nás nejdřív vezmou někam do bezpečí a pak budeme hrát o čas.
Zdržíme je dost dlouho na to, abychom zase nahodili naše FTL motory.
- Chcete je podrazit? - Jo. - Ne, to nemůžeme udělat.
- Když nám nabídli svou pomoc... - Je to báječná příležitost
- zneužít jejich šlechetnosti, to ano. - To není dobrý nápad. - Proč ne?
Chci říct, že v tu chvíli nám nebudou moct ublížit.
To ano, ale pokud jste zapomněli, pořád ještě jsou klíčem k vytočení brány domů.
Kde jsou Parková a Brody?
Provádějí opravy na některých poškozených systémech.
A co děláš ty?
- Hlídám hladiny výkonu lodi. - Opravdu?
Možná bys měl vědět, že odčerpáváš energii z jednoho ze zbraňových stanovišť.
Do prčic!
Tady.
- Jděte pomoct Parkové a Brodymu. - Zrovna jsem uprostřed...
Běžte.
Asi půjdu pomoct Parkové a Brodymu.
Já vím, podělal jsem to.
Ne, je to jen menší přehlédnutí, jedno z mnoha v poslední době.
Nic jsi nepodělal, tedy aspoň zatím.
Jsem si jistý, že při tvém současném přístupu je to jen otázka času.
Víte co? Chápu to.
Lidé se spoléhají na geniálního kluka. Nemohu je zklamat.
A přes všechnu svou genialitu jsi nedokázal zachránit ženu, kterou jsi miloval.
- Cože? - Objevil se někdo větší a silnější a vzal ti ji.
A ty jsi s tím vůbec nic nezmohl.
Jsem si jistý, že tě zuřivost tak zaslepila, že sis dokonce představoval, že se pomstíš
tomu chlapovi, co ji zabil. Porazíš toho surovce v jeho vlastní hře.
I kdybys to udělal, nezměnilo by to vůbec nic.
Pořád by ses ráno probouzel a ona by pořád byla mrtvá.
Odcházím.
Víš, vyrůstali jsme v přesvědčení, že jsou si všichni rovni.
Že nejsi o nic lepší než kdokoliv jiný.
Samozřejmě, že je to lež.
Někteří jsou lepší než ostatní a to ti,
kteří rozpoznají, co je činí lepšími. A naučí se to využívat - ti uspějou.
Máš takový potenciál, Elii.
Jsi schopný mít větší úspěch než ve tvých nejdivočejších snech,
ale můžeš toho dosáhnout jen tak,
že si dáš pozor, aby ses nedal srazit.
Nemůžeš se vzdát. Ne teď, když jsi tak blízko.
Neruším?
Telford hovořil s Ursinii a je na cestě zpět z předsunuté lodi.
Vypadá to, že jsme domluveni.
Dobrá, dejme jim vědět, že jsme připraveni.
Takže tohle by v zásadě mělo fungovat.
Je to to samé, jako když raketoplán skočí do FTL spolu s Destiny.
Až na to, že raketoplán je daleko menší než Destiny a je na to konstruovaný,
zatímco my jsme třikrát větší než předsunutá loď a jen doufáme, že to dobře dopadne.
A navíc se snažíme skočit v tom tříhodinovém nebezpečném okně.
Ale co se může stát nejhoršího? Nebude to fungovat.
Ale prdlajs. Fungovat to bude, ale jestli se během toho odpojíme,
tak se zhroutí milion let stará celistvost konstrukce lodi
a my se prostě vypaříme. To je to nejhorší, co se může stát.
Skončili jste, pánové?
- Skočíme za méně než minutu. - Jdeme na to.
Chystáme se pokusit o propojený skok do FTL.
Zhruba za čtyři hodiny vystoupíme v bezpečnější oblasti.
Až tam budeme, budeme moci provést nezbytné opravy,
než spustíme útok na velitelskou loď.
Odpočítávám za tři,
dva,
jedna.
- Funguje to, jsme v FTL. - A pořád ještě vcelku.
- Jak jsme na tom? - Štíty jsou silné a drží.
Celistvost konstrukce neporušená.
Řekli ti to? Uzavřeli jsme dohodu.
Až porazíme velitelskou loď, ti mimozemšťané nám pomohou vytočit Zemi.
Chloe?
Jsi v pořádku?
- Vystoupili jsme z FTL. - Tak brzo?
Asi se něco stalo.
Kontaktujte předsunutou loď.
- Ale ne... - Co to je?
Řekl bych, že je to ta velitelská loď.
- Podvedli nás. - Tak to by byla naše dohoda s Ursinii.
- Právě jsme dostali zprávu z předsunuté lodi. - Co píšou?
"Zaměřte velitelskou loď."
Zatraceně.
Plukovníku?
Zaútočme na nepřítele.
Musím zpátky na můstek.
Nech mě pomoct.
- Kam ji berete? - Na můstek.
Musím to ověřit u plukovníka.
- Štíty drží! - Drony se rozmístily mezi Destiny a velitelskou loď.
Nemůžeme se k ní přiblížit.
Plukovníku, tady Eli, Chloe uprchla z kajuty.
- Kam sakra šla? - Nemám ponětí!
Ale mohla by být nebezpečná.
Brody, uzavřete tu sekci.
- Poručíku Scotte? - Najdeme ji, pane.
- Co se to sakra stalo? - Změna plánu.
Hádám, že tví přátelé se obávali podvodu, a tak se rozhodli jednat první.
Tady poručík Scott, Chloe unikla z uzavřené oblasti.
Štíty slábnou.
Pošlete zprávu předsunuté lodi.
Řekněte jim, že musíme provést strategický ústup.
Přeskupíme se a zkusíme to znovu později.
- Jsem rád, žes dorazil. Kde je Rush? - Nemám páru.
- Jak jsme na tom? - Je jich prostě moc.
Říkal jsi, že mi chceš pomoct? Tady máš příležitost.
Dej jeden dospod.... takhle.
Chloe?
Chloe!
Odstup od toho panelu.
- Chloe! - Už je pozdě.
Co jsi udělala?
Chloe, co jsi udělala?
Štíty dál slábnou a několik zbraňových stanovišť nefunguje!
- Sakra. - Co na to odpověděli? - Nic, neodpovídají.
Ty drony nám dávají co proto. K velitelské lodi se rozhodně nedostaneme.
- Měli bychom uvažovat o ústupu. - Není kam ustoupit.
= StarGate Translation Team = ©2010