Možná brzy odhalím pravou podstatu mise Destiny.
Celou tu dobu jste měl loď pod kontrolou!
- Proč jste nikomu nic neřekl? - Lucianská aliance plánuje útok na Zemi.
Zabil jsem Rileyho, udusil jsem ho vlastníma rukama.
Jste dobrý velitel.
Jediným úkolem je dostat tyhle lidi domů.
Nikdy to nebylo o tom dostat se domů. Jde o to dostat nás tam, kam směřujeme.
Tak zní cíl mise.
Procházel jsem navigační data letounu,
abych zjistil, jakou cestou jste se dostali zpět k Destiny.
Zdá se, že jste byli tam a najednou jste tady. Nic mezitím.
Každá část téhle věci je v perfektním stavu.
Jsou jich stovky. Nemůžeme je všechny sestřelit.
Jak jste na tom s hlášením o škodách?
Svolám poradu, až budeme hotovi, ale nebude to nic pěkného.
- Měla bych být zase normální. - Dokázala sis uchovat některé získané znalosti.
- Myslím si, že je to dobrá zpráva. - Protože stále mohu být užitečná?
Každý na této lodi je užitečný.
Všichni sem patříme.
Tak jo, někdo už něco řekněte. Jak je to zlé?
Nahromadilo se to, není to jen jedna věc.
Tahle loď prostě nebyla na takové bitvy stavěná.
Velká část podpory života je též mimo.
- No, můžete to opravit, ne? - A čím?
I kdybychom věděli jak, nemáme náhradní díly.
A mluvím tu o věcech, které jsou zničené a spálené, a... a já ani nevím, k čemu slouží.
Kdyby podpora života byla náš jediný problém, možná bychom to nějak mohli vyřešit.
Ale je tu tucet systémů na pokraji selhání - zbraně, štíty.
- No, fungují. - Ale na kritické úrovni.
Všechno to jde z kopce. Nemáme vlastně žádnou náhradu.
- "Nemáme vlastně žádnou náhradu..." - Není to vtipnější, když to opakuješ!
- Jsem velice unavený. - Dobrá, víme, jaké máme problémy, jaká jsou řešení?
No, co si myslím, že se snažíme říct...
Děláme maximum, abychom pokračovali v misi.
- No, to nezní jako to, co se snažili říct. - Mluvíte, jako bychom měli na výběr.
- Vlastně... - Elii, prosím... - S Ginn jsme přišli na to,
jak zadat devatý symbol zpět na Zem během doby, co se Destiny bude nabíjet z hvězdy.
- Bez toho, aniž by explodovala, že? - Jasně. - Ne.
- A je to tady. - Podívejte, Eliovo řešení, ač geniální,
ztroskotává, když vezmeme v úvahu tisíce věcí, které se mohou pokazit,
- když se pokusíme otevřít červí díru ve hvězdě. - Mohu vám ukázat simulaci.
Dodávám, že by to mohlo způsobit stejné přetížení jako v případě Icara.
- Koho to zajímá, když tu ani nebudeme? - Třeba mě, poručíku.
Společně s kýmkoliv dalším, kdo má zájem zůstat na palubě lodi.
Ale no tak, Rushi, nikdo se zdravým rozumem by nezůstal.
- Říkal jste, že jste pochopil důležitost této mise. - To ano.
- Tak, co se změnilo? - Nicholasi, však víte, co se změnilo.
Podívejte, byl jsem v tom za jedno, to víte.
Ale pokud loď nedokáže letět, tak žádná mise není.
- Neznamená, že se vzdáváme. - To je přesně to, co děláme.
Naštěstí pro lidi na této palubě to rozhodnutí nezáleží na vás.
Díkybohu to není sakra ani vaše rozhodnutí...
- Rushi! - Můžeme to zvládnout! Oni to jen vzdávají!
Mojí hlavní povinností je bezpečí těchto lidí.
Je mi líto.
Jasně.
Stargate Translation Team uvádí: 02x12 - Twin Destinies
Překlad: Amper, iifa, TheFlyingman
Časování: Amper, Xeetty
Korekce: Pomeranc, Shreček, Xeetty
Rip: Stargate.Universe.S02E12.720p.WEB-DL.DD5.1.H.264-POD Verze: 1.00
- Ale, ale... - Ustupte stranou, seržante.
- To nemohu. Plukovníkův rozkaz. - Od kdy? - Od teď.
- Řekl proč? - Neptal jsem se.
Dobrá, můžete mi říct, kam ještě nesmím, abych neplýtval svým časem?
Vlastně asi na všechny místa, kde byste si mohl hrát s čudlíky.
A mám lidi všude, kde ty čudlíky jsou.
Kurz Destiny nás vede ke hvězdě.
Přibližně za 18 hodin předpokládáme dobíjení,
- měli bychom být připraveni. - Jsme připraveni už pěkně dlouho.
Já jsem připraven, zrovna jsem se sem dostal. Těžko si mohu představit, jaké je to pro vás.
- Zdravím. - Očekávali jsme vás. - Zdá se, že můžete předvídat každý můj krok.
No, musel jsem se ujistit, že nás neodříznete od zadávacího programu.
Ta myšlenka mě nikdy nenapadla.
Vidím, že se sešla rada starších.
Měl byste vědět, že Eli právě pomocí kamenů
probírá své výpočty s nejlepšími odborníky na Zemi.
Řeknou mu to samé co já. Ta práce je skvělá,
ovšem co funguje na papíře, nemusí nutně fungovat uvnitř hvězdy.
- Eli říkal, že to bral v úvahu. - Eli není astrofyzik.
Uvnitř hvězdy jsou magnetická pole, obrovské tlaky, sluneční erupce.
Okolnosti, které dělají události nepředvídatelnými s jakoukoliv matematikou.
Bude Eliovo spojení se Zemí fungovat? Možná.
Ale co se stane ve chvíli, kdy bude otevřena červí díra, můžeme jen hádat.
- Může to narušit strukturu toku času. - On je úplně mimo, to vidíš, že?
Takže, co chcete, abychom udělali?
Nechte mě promluvit s posádkou.
Někdo jistě chápe, jak je setrvání na Destiny důležité.
- S tím nikdo nebude souhlasit! - Vy tvrdíte, že nemáte jinou možnost, než odejít.
Já nemám jinou možnost, než zůstat.
Všechny budeme informovat u brány, jakmile vystoupíme z FTL.
Můžete jim to říci tam.
Bude to mnohem účinnější, budete-li stát vedle mě.
Budu.
Děkuji vám.
To nemyslíš vážně.
Já myslím, že ano.
Tucetkrát jsme to simulovali, funguje to.
- Takže ten hráč vymyslel algoritmus toku energie? - Eli? Ano.
Víte, musím říct, že na Zemi se to snažilo vyřešit hodně chytrých lidí.
No, neříkejte mu to, ale Eli je pravděpodobně nejchytřejší člověk, kterého jsem potkal.
- Jsi v pořádku? - Jsem v pohodě. Jsem zpět.
- Co říkali? - Výpočty sedí, takže máme zelenou.
Kdo byl ten nejchytřejší člověk, o kterém jste právě mluvili?
Einstein.
- Einstein? - Jo, byl docela chytrý.
A co bylo to "neříkejte mu to"?
Dobrá, no tak, pojďme plukovníkovi říct novinky.
- TJ, omluvíš nás? - Jistě.
- Udržíte loď vcelku? - Ano, s pomocí.
Potřebuji vědět minimální počet lidí, které k tomu potřebujete.
- Samozřejmě co nejvíce. - Potřebuji počet.
- Řekněme tucet. - Plus vy a já?
- Ne, včetně nás dvou. - Takže deset.
Podívejte, sepsal jsem vše, co se chystám říci.
Pokud byste chtěl něco přidat...
- Everette, je s tebou u brány Rush? - Ano, co se děje?
- Potřebuji vás oba na můstku. - Na to teď nemáme čas!
Davide, právě se chystáme promluvit k posádce. Nemůže to počkat?
Ne, přijďte. Věřte mi.
Máme čas.
Jo, čas, který mohou potřebovat k rozhodnutí.
- Ať odsud nikdo neodchází, hned jsme zpět. - Jistě.
Co je to?
Bylo to na oběžné dráze hvězdy. Destiny to zachytila, když se to otočilo k nám.
- A pak jsme zachytili vysílání. - Od koho? - Od vás.
- Tomu nerozumím. - Ani my ne.
Počkejte na to.
- Počkat na co? - Opakuji, tady Dr. Nicholas Rush, volám Destiny.
Jsem v raketoplánu letící k vám. Prosím odpovězte.
Jestli tohle není zajímavý vývoj událostí.
- Kdo je to? - No, já nevím, plukovníku. Kdo byste řekl?
Není to nahrávka, pokud je to to, na co myslíte.
Je to subprostorové vysílání a krom toho, že zní přesně jako Rush,
tak mohu říci, že je to náš raketoplán. A je na kolizním kurzu.
Přestože podle tohohle je raketoplán stále zakotven na Destiny.
Opakuji, tady Dr. Rush. Potřebuji pomoc s přistáním. Vím, že mě slyšíte.
- Už jsme odpověděli? - Ještě ne.
Dobrá, nenechme mě čekat.
Tady je také Dr. Nicholas Rush. Jak můžeme pomoci?
Řekněte jim, ať se nesnaží vytočit Zemi. Nebude to fungovat.
Pokud budou pokračovat, všichni zemřou.
Tady plukovník Young. Dr. Rush sedí vedle mě.
Ano, očividně jsme spolu právě hovořili.
Jediné rozumné vysvětlení je, že jsem se nějak vrátil zpět v čase.
- Rozumné vysvětlení? - Nemohl jsem si být jistý, dokud jsem vás neviděl vyskočit z FTL.
Což se stalo zhruba před 12 hodinami, na mojí časové ose.
A to vám máme jen tak věřit?
Krátce potom, co jsme vystoupili z FTL, plukovníku, jste po mně chtěl počet.
Řekl jsem 'deset plus dva'.
- Dvanáct? - Ano, správně spočítané, pane Volkere, ale myslím, že vám uniká pointa.
- Opravdu jste o tom teď mluvili? - Jo, mluvili.
No, je to divné. Sám jsem byl z té mise celý natěšený.
- Jo, to jsme byli všichni. - Ale už se nemohu dočkat, až uvidím svého kluka.
A já si myslela, že nejtěžší bude tě představit mámě.
Jo, tak z toho jsem ještě nervóznější, než z chození tou zatracenou bránou.
Heleďte, až se vrátíme, budeme se přece pořád scházet, ne?
- Jo, jasně, že budeme. - Budeme mít sraz každý rok.
- Já spíš myslel, že by to šlo každý pátek. - Záleží, jestli budeš umístěný na Zemi.
Myslím, že ti mohu zaručit, že se budu nacházet na Zemi.
- Přece nastoupíš na velitelství Hvězdné brány. - Mě o to asi tak požádají.
Nepožádají?! Elii, ty tam budeš s těmi ostatními esy jako
Dr. Jackson a plk. Carterová a ten...
- Jak se jmenoval ten, co ti pořád koukal na... - McKay. - Jo, McKay.
- Hned, jak se vrátíme, tak tě o to požádají. - Poručíku Scotte, hlaste se.
Ano, pane, stalo se něco?
Jo, vemte ještě Greera a běžte k druhému kotvišti raketoplánu.
Otevřete to.
- Jen klid. - Neposlouchejte ho! On se vás všechny pokusí zabít!
Co to krucinál...?
- TJ, tady Young. - Ano, pane, jsou tu už všichni.
Jo, tak budou muset počkat. Potřebujeme tě na ošetřovně.
- Jak jste přišel k té popálenině? - Došlo k přetížení.
Nemohl jsem to zastavit.
Výbuchy po celé lodi. Jeden za druhým.
Vzduch začal být tak toxický, že jsem musel opustit loď.
A v tu chvíli jste se jaksi vrátil v čase o 12 hodin?
Ne, ne, to se muselo stát už v té hvězdě.
Loď samotná musela proletět hodně blízko sluneční erupci.
Ve stejném okamžiku, kdy zapadl devátý symbol adresy.
Časový úkaz. Jako když cestujete časem skrz červí díru.
Nějak to ovlivnilo celou loď.
Jedna z těch nepředvídatelných věcí, před kterými jsem vás varoval.
- A čemu se ty směješ? - To bys měl vědět.
Je to fascinující, že?
To by sis ale nemyslel, kdyby sis prošel tím, co já.
To přece nebudu muset zjistit, že ne?
Podívejte, ještě to přece můžeme zkusit, když se poučíme z vašich chyb.
Z mých chyb?! Jediná chyba byla to vůbec zkoušet!
No tak, počkejte chvilku. Ona má pravdu. Jen protože se to napoprvé nepovedlo...
- Počkat, neděje se teď znovu to samé? - Ne, né tak docela.
Teď bychom přežili dva.
Kdyby to tak šlo dostatečně dlouho, brzy bychom měli celou posádku.
Ještě pořád máme hodinu, než spustíme Eliův program. Řekněte nám, co se stalo.
Víte, co se dělo až do chvíle, kdy jste přijali moje vysílání.
- Potřebuji počet. - Řekněme tucet. - Plus vy a já?
- Ne, včetně nás dvou. - Takže deset.
Podívejte, sepsal jsem vše, co se chystám říci. Pokud byste chtěl něco přidat.
Takže já promluvím, až to dořeknete. Tak jsme domluveni.
- Pokud nezískáme těch 10 dobrovolníků... - Získáme je.
Dobře.
Dodržel jste slovo, plukovníku.
Stál jste při mě.
Dámy a pánové, prosím vás o pozornost.
Doktor Rush by rád řekl pár slov.
Přátelé...
No, možná je to trochu přehnané tvrzení,
ale přinejmenším jsme kolegové na jedné lodi,
kteří až doteď sdíleli obrovské nesnáze.
Vím, že mnoho z vás, nejspíše skoro všichni,
také sdílí naději v návrat domů.
Pravdou je, že podmínky ve hvězdě
jsou pro vytvoření stabilní červí díry velmi špatné.
A cítím se povinen vám to říci.
Přestaňte se pokoušet všechny vyděsit a pokračujte.
Rasa Antiků nezasvětila
úsilí celé generace, aby jen tak z rozmaru
postavila tuhle loď. Ani pojmenování Destiny nebyl nějaký vrtoch.
Před více než milionem let
Antikové objevili složitý signál
skrytý hluboko v reliktním záření.
Známka inteligence,
která existovala velice blízko počátku samotného času.
Destiny byla vyslána,
aby tuto inteligenci našla.
Kdo ví, jak blízko jsme od jejího nalezení.
Jak blízko jsme k poznání,
slovy antiků, "Osudu všeho".
Netvrdím, že vím, kdy to bude,
u kterých hvězd se to stane,
nebo jak to změní náš pohled na vesmír.
Vím pouze to, že Destiny se dostala dlouhou cestou až sem
a pokud ji teď opustíme...
...nebude cesty zpět.
Všechny ty znalosti budou navždy ztraceny.
Věřím, že tato cesta
je důvodem, proč jsem zde.
Ale nemohu doufat, že to zvládnu sám.
Žádám vás, abyste šli se mnou.
Věřím, že ti z vás,
kteří chtějí domů, si zaslouží tuto šanci.
Ale do SGC jsem se přidal z nějakého důvodu,
a proto jsem se rozhodl také zůstat.
Hledáme deset dobrovolníků, takže se ptám...
Kdo z vás chce zůstat,
vystupte prosím dopředu.
Tak jo, poslouchejte!
Tu zatracenou misi už jste dávno splnili.
Naším cílem bylo prozkoumat adresu s devátým symbolem a to jste udělali.
Nepopírám, že tu kdysi byl nějaký úkol,
ale jestli je opravdu tak důležitý, jak tvrdí Rush,
tak určitě nemohou očekávat, že ho splníme.
Neexistuje žádná vznešená cesta k záchraně vesmíru,
nebo setkání s Bohem. Nebo co vám to Rush navykládal.
Nastane pouze čas, kdy tahle loď doslouží.
Davide, to nevíme.
Mám sto chutí vás všechny donutit jít zpátky násilím.
Tak s tím hodně štěstí.
Ti z vás, kteří stále chtějí odejít utvoří dvě řady.
Vše, co si vezmeme s sebou, se při průchodu stane střelou,
takže půjdeme jenom s tím, co máme na sobě, nic víc.
Eli je varoval, aby nás očekávali.
Ale zdá se, že radiový signál neprojde devítisymbolovým spojením.
Takže půjdu první a varuji je ohledně našeho příchodu.
Budete mě následovat po dvojicích, v třísekundových intervalech.
Elii, jsme připraveni?
Jo, program je připraven.
Můžeme jít.
Patnáct minut, lidi.
A jdeme domů!
A o patnáct minut později jste byli mrtví.
Když ti všichni zůstali na palubě, proč jste přežil jen vy?
Řekl jsem vám, že došlo k přetížení.
Na tom nezáleží. Máme teď druhou šanci.
Jen nám musíte říct, co se pokazilo. Co můžeme udělat jinak.
Eliův program je založený na přesném načasování v průběhu nabíjení.
- A ten okamžik se rychle blíží. - Dobře, takže jste vytočili 9. symbol...
- A? - Fungovalo to.
Spojení se zdařilo.
Devátý symbol zapadl!
Počkejte tři vteřiny, pak mě následujte!
- Ne, ne, čekejte, čekejte! - Stůjte!
- Co se děje? Červí díra je nestabilní.
- Podívejte se sám. - Tak to vypněte. - Nemohu.
Jeden z hlavních vodičů vyhořel, můj program to nedokáže kompenzovat.
Budeme muset konfigurovat hladiny výkonu za chodu.
Ano, Elii, to právě dělám. Už to skoro mám.
Všichni buďte připraveni.
Stabilnější už to nebude.
Tak jděte! Běžte!
- Dochází k přetížení! - Teď už měli být všichni pryč!
Tohle nemůžeme udržet!
Ztrácíme ji!
To stačí, jdeme všichni, tak honem!
Dobře, slyšeli jste, jdeme! No tak!
Elii, už s tím nic nenaděláš.
Elii, no tak padej!
- Rushi. - Nemohu udržovat stabilní spojení a zároveň se s vámi hádat.
Jděte, prosím.
Běžte!
Ani nevím, jak dlouho jsem tam zůstal.
Přišlo mi to jako celé hodiny.
Čekal jsem až přijde konec,
ale Destiny bojovala o přežití.
Jak si můžete být jistý, že jsme... že to nepřežili?
že to všichni nepřežili?
Neřekl jsem, že to nepřežili všichni.
Jsem doktor Rush. Kolik jich prošlo?
Je mi líto, pane, jen jeden. Už je to pár hodin.
Čekal tu na to, až se s někým vymění, aby zjistil proč za ním ostatní nepřišli.
Spojení se zdařilo,
ale vy jste jediný, kdo dorazil na Zemi.
Řeklo se, že touhle dobou už se budeme přesunovat na Zemi.
- Co se děje? - Něco fakt dost praštěného.
Poručíku Scotte, hlaste se.
Pane, začíná to být tak tak.
Dejte rozchod, poručíku, rozhodli jsme se nepokračovat.
To si snad dělají srandu.
- Pane? - Máme důvodné podezření, že evakuované osoby nepřežijou cestu bránou.
Pošlete všechny do ubikací.
Rozumím.
- Rozhodnul jste se správně. - Jo, už bylo na čase.
Chci použít kameny, abych si potvrdil to, co říká.
No, nikdy jsme je nepoužívali uvnitř hvězdy
a myslím, že bychom teď neměli začínat.
Ale víš co, můžeš si se sebou jít promluvit, až se bezpečně dostaneme na druhou stranu.
- Bezpečně... - A teď bychom měli všichni být na můstku.
No, alespoň mám s kým si rozumně popovídat.
- A je to tu. - Myslím, že tohle je potvrzení, že?
- Měníme kurz a zrychlujeme. - Ale jsme dost blízko, abychom na ni měli slušný výhled.
- Byli bychom tam, nebýt milosti Boží. - Je to má chyba.
Všichni na tamté lodi zemřeli kvůli mně.
No,...
...jediný důvod, proč jsme se ocitli v této situaci, je,
že jste se všichni snažili zachránit mě.
Vidíte to samé, co já?
- Co? - Poškození je omezeno převážně na technické oblasti.
Hlavní ubytovací prostory vypadají nedotčené.
- Takže? - Mám nápad.
Z cesty! Z cesty! Uhněte!
- Právě jste řekl, že padala zpět do hvězdy. - To jsem byl ve skutečnosti já. - Dobrá.
Říkám vám, že se potřebujeme dostat na palubu tamté lodi.
Může to stát za riziko, pokud posbíráme munici, jídlo, zásoby...
Ne, to není to, o čem mluví...
- A co to je? - Náhradní díly. Napadlo mě to samé.
Běžel jsem celou cestu, takže...
Kolik máme času, než se dostaneme z dosahu?
Raketoplán použít nemůžeme, druhá loď je příliš blízko hvězdě a Destiny zrychluje pryč.
Můžeme zařídit krátký FTL skok a použít bránu.
Je to ta samá brána. Může vytočit samu sebe?
Nevidím důvod proč ne. Adresa Destiny není vázaná na pevný bod ve vesmíru.
Budeme muset zadat výpočty vzdálenosti, ale vy...
- ...oba byste měli být schopni dát to dohromady, že? - Jo, já, Eli a já...
- No, dobře, začněme dělat seznam. - Jasně.
- Rád bych tam vedl tým. - Měl bych jít také.
Jsem jediný, kdo ví, které systémy byly ovlivněny přetížením.
Podívejte, Rushi. Ani nevím, jestli vám tak mám říkat.
- No, je to mé jméno. - Dobrá. Snažím se říci, že jste si prošel peklem.
- Nemusíte to dělat. - Snaží se pomoci, Everette. Nech ho.
Budeme potřebovat všechny ruce.
Dobrá.
Tyhle jsou nejdůležitější! Chceme jich co nejvíce.
Tenhle je spálený, tenhle v pořádku.
Jsou v každé konzoli, energetickém relé, prakticky v každém kusu vybavení lodi.
Otevřete je, vytáhněte a jděte dál.
- Jak se ty věci jmenují? - Nevím, věci, díky kterým to funguje.
Spoustu fungujících věcí bychom měli najít...
...na můstku, v místnostech s ovládacím panelem a neurálním rozhraním.
Za druhé - tyto věci.
A neptejte se mě, jak se jmenují. Ani si nejsem jistý, jak fungují.
Také potřebujeme servisní roboty a relé emitoru štítů.
Všechno dáme na seznam. Budeme-li mít čas, přesuneme se k druhotným cílům.
- Kolik času máme? - To zhodnotíme až na palubě.
Podmínky budou těžké, bude to nebezpečné, ale nepochybujte.
Je nezbytné ty věci posbírat, abychom přežili.
Vytočte bránu. Všichni ustupte.
Pošlete KINO.
Už je tam horko, ale...
...vzduch je stále dýchatelný. Řekl bych, že můžeme.
Jděte.
Seskupte se do týmů a čekejte.
Dobře, takže máme energii a podporu života jak na můstku,
- tak v místnosti s ovládacím panelem. - Za 40 minut selže štít.
Takže tolik máme času. Poručíku, váš tým tím pádem míří přímo do zbrojnice.
- Chápu. - Znáte své úkoly, tak jdeme!
Tady Telford, postupujeme, máme 40 minut.
Dobrá, tak pojďme.
- Davide, buď opatrný. - Budu.
Někdo by měl podat hlášení velitelství doma. Vysvětlit, co se děje.
Tak to udělejte a až se vrátíte, můžete to vysvětlit i mně.
- Musí si myslet, že jsme všichni mrtví. - Nestalo se to.
- Ale jo, stalo. - Né nám, Elii. - Můžete si říkat, co chcete.
Říkejte si, ať to beru jednu časovou linii po druhé.
Ale kdyby se Rush nevrátil díky rozmaru fyziky, už bychom všichni byli mrtví.
No tak, pohněte!
Tak jdeme, jdeme!
- Začneme tady. Pospěšme si, každý za svým. - Tady, pánové.
Nechtěli byste vypnout ten alarm?!
Začněte vzadu!
Tam asi nepůjdeme.
Tohle pro vás dva musí být pěkně bizardní.
To teda.
Půlka těch, co tahám je vyhořelá z toho přetížení.
Vezmeme, co se dá.
Vem taky ty recyklátory CO2, musíme taky dýchat.
Penhalle, pojďte se mnou.
Půlka času je pryč, začněte balit!
Běžte zpátky k bráně, dělejte. Honem!
- Začíná být vedro, co? - Jo, ale je to suché horko.
- Dobře, to stačí, padáme. - Pohyb.
Zpátky do místnosti s bránou. Poklusem!
- Jak to jde? - Dneska bude večeře. - Bezvadné, musíme odsud pryč.
Zbalte to.
Tak jdem.
Tak končíme, jde se!
- Co myslíš? - Myslím, že to není na seznamu.
Mohlo by to zdvojnásobit počet zbraní, které můžeme zapojit.
Máme na to vůbec čas?
Plukovníku, narazili jsme na jedno zařízení, které by mohlo podstatně zvýšit
naši palebnou sílu, ale bude to závod s časem.
Kvůli tomuhle bychom to měli risknout.
Aspoň jednou se mnou souhlasí.
Podívej, dojdu pro pořádné nářadí.
Dej pozor, ať se nedotkneš toho poškozeného. Je v tom tak tisíc voltů.
To asi vím, ne?
Nechtěl jsem vás sledovat.
- To je ono? - Ano.
Ostatní vzali věci, co máme, zpět k bráně.
Moje mladší já se vrací mi pomoci, ale nechci na něj čekat.
Také mu nevěříte, hm?
- Takže, co se pokazilo? - O čem to mluvíte?
- Nemyslím si, že byste všechny zabil úmyslně. - Snažil jsem se je zachránit!
Nemyslíte si, že vám to uvěřím?
Rush snažící se udržet bránu otevřenou, zatímco kolem něj vybuchuje loď?
- Nezajímá mě, co si myslíte. - Nebylo by to poprvé, co jste sabotoval loď,
abyste mě zesměšnil, že? Naposledy jsme se snažili vytočit Zemi z jádra hvězdy,
mě tak napadá, mimo jiné. Tak co se pokazilo?
- Červí díra byla nestabilní! - Mluvím o tom, co se opravdu stalo.
- Jejich krev je na vašich rukou, ne na mých. - Všichni by se dostali domů,
- ale vy jste něco udělal! - Snažil jsem se jim získat více času!
- A naživu není nikdo, kdo by to mohl potvrdit! - Nedotýkejte se mě!
Vy jste zbabělec! Vy jste ten, kdo nevěří v misi!
Vy jste je zabil!
Ach ne...
Dobrá, přímo sem.
- Rushi, kde je vaše druhé... - Našel něco ke zbraňovým systémům.
- Už není čas. - Ještě je. Vracím se zpět na pomoc.
Jdu s vámi! Vytočte bránu a nechte ji otevřenou.
TJ, dostaň ty lidi odsud.
Pospěšte si.
Dobrá, všichni ustupte, budeme vytáčet bránu.
- Vytáčí zpátky. - Výborně.
- To bylo rychlé. - Zpracovávala jsem hlášení,
ale když plukovník Telford zjistil, že jsme stále zde, trval na tom,
aby mohl použít kameny a s někým se vyměnit. Nejlépe sám se sebou.
- Zvláštní. - Ano, ale to počká. Alespoň vědí, že jsme naživu.
Poručíku Scotte, kde k čertu jste?
Jdeme po něčem, co by mělo zdvojnásobit naši palebnou sílu, pane.
Zamítá se. Na to nemáte čas.
Najděte plukovníka Telforda, neodpovídá na volání.
Rozumím pane, právě se blížíme...
Scotte, opakujte prosím, spojení bylo přerušeno.
Našli jsme plukovníka, pane. Je mrtvý.
- Kde je Rush? - Je hned vedle mě. Nevím, kde je ten druhý.
Já ano.
Hej, Rushi!
- Pane, Rush mi právě utekl. - Nechte ho jít. - Pane!
Máte jen pár minut, než selžou štíty. Nechte ho jít. To je rozkaz, poručíku.
Byla to nehoda.
Věřím ti.
- Ale oni nebudou. - Ne, nebudou.
Řekni mi, když jste vytočili Zemi,
co se ve skutečnosti stalo?
Řekl jsem ti, co se stalo.
A tak se nyní snažíš rozhodnout, jestli si sednout nebo nesednout do toho křesla.
Neudělal bys to na mém místě?
Nejsem si jistý, jestli ti nyní i znalosti Antiků mohou nějak pomoci.
No, v téhle situaci nemám co ztratit.
Představ si, co se mohu dozvědět.
- Nebudeš mít moc času. - Čas je relativní.
To jsme právě dokázali, ne?
Tak na co čekáš?
Potřebuji tvou pomoc.
- Děkuji. - Sbohem.
No tak, poběžte!
Není zač.
Jsem v pořádku, nic mi není.
Nicholasi?
Ano?
Kde je druhý Rush?
- Nevím. - Scottovi jste řekl, že víte, kam šel.
Mýlil jsem se. Nemohl jsem ho najít.
Možná se rozhodl neopustit loď.
- To nezní jako já. - Stejně vás...
...musí jedna věc těšit.
- A to? - No, můžeme opravit loď a pokračovat v misi.
Ano, jistě.
Pokračovat v misi.
= StarGate Translation Team = ©2011