Možná brzy odhalím pravou podstatu mise Destiny.
Celou tu dobu jste měl loď pod kontrolou!
- Proč jste nikomu nic neřekl?! - Lucianská aliance plánuje útok na Zemi.
Zabil jsem Rileyho, udusil jsem ho vlastníma rukama.
Jste dobrý velitel.
Jediným úkolem je dostat tyhle lidi domů.
Nikdy to nebylo o tom dostat se domů. Jde o to dostat nás tam, kam směřujeme.
Tak zní cíl mise.
Jsou to stroje s jednoduchým příkazem. Najít cizí technologii a zničit ji.
Dostávám hlášení o škodách po celé lodi.
Rushi, ať chcete udělat cokoli, udělejte to hned!
Rozpoznávací software "vlastní/cizí". Co kdybychom jim řekli, že oni jsou nepřítel.
S Ginn jsme přišli na to, jak vytočit devátý symbol zpět na Zemi,
- zatímco se Destiny bude nabíjet z hvězdy. - Řekněte jim, ať se nesnaží
vytočit Zemi. Pokud budou pokračovat, všichni zemřou.
Přestaňte se pokoušet všechny vyděsit a pokračujte.
Počkejte tři vteřiny, pak mě následujte!
Spojení se zdařilo, ale vy jste jediný, kdo dorazil na Zemi.
Pracuje asi jen na 20% výkonnosti.
Nic víc z toho nedostaneme.
Jdeme dál.
- Pane. - TJ.
Pár lidí mi hlásilo bolesti hlavy, pár případů nevolností a závratí.
Nevím, jestli to souvisí, ale všichni postižení spí v bloku C ve 4. patře.
Jo, ta čištička je skoro pořád rozbitá. Rush a Brody na tom dělají.
Pro vzduchové filtry potřebujeme více vápence.
- Tady Young, co tam máme? - Dvě brány.
- Jedna je zamčená, druhá vypadá slibně. - Pošlu tým.
Ať se rozhodneš udělat cokoli...
- Ahoj... - Ó, ahoj...
Právě podali hlášení. Vypadá to, že na planetě je něco z toho, co potřebujeme.
Nenašli náhodou to fialové ovoce, které jsme před nějakou dobou měli?
- Ó, jasně... - Máte ho rády? Vždyť je hrozné.
Jo, chutnalo hnusně.
Tak proč se ptáš?
Proč se vždycky všechno dozvím jako poslední? K čemu bylo dobré?
- Hej, viděl si to? - Ne, nemůže jen tak změnit téma.
Ne, vážně, podívej se.
Něco se tam pohlo.
Tam.
Co je to?
To jsou drony.
Útočí na nás!
Stargate Translation Team uvádí: 02x17 - Common Descent
Překlad: TheFlyingman
Časování: amper, Xeetty
Korekce: Pomeranc, Xeetty
Rip: Stargate.Universe.S02E17.HDTV.XviD-P0W4 Verze: 1.00
- Úhybné manévry. - Provádím úhybné manévry.
Zbraně jsou aktivní.
- Jednoho jsem dostal. - Kolik jich zbývá? - Pět.
Někde blízko musí být velitelská loď.
Což znamená, že na cestě jich může být mnohem víc.
- To nemůže být dobré. - Máme nějaké drobné škody.
Přesměrovávám energii do štítů a zbraní.
- Pěkná rána. Zlepšuješ se. - Jen ať přijdou. - Doufejme, že ne.
Zvládneme jich šest, ale další dvě hodiny a deset minut nemůžeme skočit do FTL.
- To jsou všechny ostatní. - Počkejte... ne tak docela.
Senzory právě zachytily velitelskou loď. Je na kolizním kurzu.
- Dostaň je za nás a zrychli, co můžeš. - Ano, pane!
Velitelská loď je stále rychlejší, ale jen taktak.
Pokud to udržíme, než budeme moci skočit...
Nemůžeme. Nemáme šanci. Odpálili bychom motory.
Získejte nám co nejvíce času.
Co se sakra stalo? Myslel jsem, že drony jsme dávno nechali za sebou.
- Očividně jsme se spletli. - Ne, nespletli.
Myslíte, že nás nějak sledují? Honí nás?
- Jak? - Nejsem si jistý.
- Mohlo by to být kvůli tomu, co máme na palubě? - Přemýšlel jsem o tom.
Myslel jsem, že to studium za to riziko stojí.
- Je úplně nečinný. - Zbavte se toho.
Plukovníku Youngu, tady Parková. Destiny právě odřízla podsvětelný pohon,
patrně aby zabránila vyhoření. Mám to obejít?
- To nedoporučuji. - Zamítá se. Co velitelská loď?
Také zpomalili, ale stále se blíží.
- Dostihnou nás ani ne za hodinu. - Rozumím.
- Za jak dlouho skočíme? - No, bude to hodně těsné.
- Už jednou jsme skočili dříve. - Škody, které to způsobilo,
- jsou důvodem, proč to teď nemůžeme. - Nemyslím, že přežijeme další útok.
Měl byste doufat, že ano.
Dobrá, položte to.
Jdeme odsud.
- Uzavřeli jsme oblast okolo přistávací chodby. - Dobře, otevři vnější dveře.
Zničení toho dronu nám pomůže, jen když se nám podaří skočit,
za předpokladu, že to byl způsob, jak nás našli.
Omlouvám se, jen panikařím nahlas.
- Jaký je náš stav? - Velitelská loď se blíží na dostřel.
Dobrá.
Nestihneme to.
Pane.
Pane, způsobují hodně škod, nemůžeme je odrazit.
- Teď! Musíme skočit teď! - Ještě ne, přesouvám zbývající energii do štítů.
Držte se.
Vypněte ten zatracený poplach.
- Jak špatné to je? - No, jsme stále tady.
To bylo těsné.
- Jak to jde s opravami? - Hádám, že to mohlo být horší.
- Hodilo by se nám víc těch robotů. - Můžete být rádi, že máte dva.
Ne, máme štěstí, že ještě žijeme.
Destiny další podobný útok nemůže vydržet.
Doufejme, že už nás teď nemohou sledovat.
Líbí se ti začínat tu větu slovem "doufejme"?
- Blížíme se na dosah nějaké planety. - Vypadá to, že Destiny chce vystoupit z FTL.
Obejděte to.
Pro podporu života potřebujeme vápenec.
Na téhle planetě bychom ho mohli najít.
V FTL nemůžeme setrvat věčně.
Raději bych měl loď v lepším technickém stavu.
Nejkritičtější věci jsme už vyřešili. Nemohu zaručit, že to bude bezpečné,
ale jsem si jist, že budeme mít problémy s dýcháním,
pokud brzy nezastavíme.
Dobrá. Vystupte z FTL.
- Prosím, řekněte mi, že v okolí nejsou žádné drony. - Je tu čisto,
alespoň prozatím.
- Co tam máme? - Dobrou atmosféru, teplotu.
- Stromy. Vypadá to hezky. - Dobrá, jdeme.
Tady Scott, zkontrolujeme bezprostřední okolí brány.
- Ať je Brody se svým týmem v pohotovosti. - Rozumím.
Zajistěte oblast.
- Co je? - Myslím, že jsem něco slyšel.
Stát. Zastavte!
Nestřílejte.
- Vy mluvíte anglicky. - Přišli jste bránou?
Proboha, já vás znám.
Jste Matthew Scott.
A vy Ronald Greer.
Odkud znáte naše jména?
Jste předci.
Nazvali je "předky". Proč by to říkali?
Podle Scotta tvrdí, že jejich civilizaci před 2 000 lety
založila posádka z Destiny.
Říkali, že to bylo v jejich historických archivech.
Měli kopie záznamů z Kina a tak poznali Scotta a Greera.
Jak je tohle možné?
Ta druhá Destiny.
Vytočili uvnitř hvězdy, že? A celá loď se vrátila v čase o... 12 hodin?
Když se to stalo, každý z nás existoval dvakrát.
Vy, já, každý.
Mysleli jsme, že většina zemřela v nestabilní červí díře
ve snaze vrátit se na Zem. Co když nezemřeli?
Co když je červí díra poslala ještě dál do minulosti?
Víme, že to sluneční erupce dokáží,
vytvořit v červí díře smyčku na sebe samu a způsobit posun v čase.
Ale smyčku to nevytvořilo.
Před 2 000 lety tady žádná Destiny nebyla.
Červí díra prostě přeskočila na jinou bránu v okolí.
To je neuvěřitelné. Ti lidé jsou naši potomci.
- Eli, my jsme se v čase nevrátili. - No, ne zrovna my,
ale naše druhá já. Stejná DNA.
Ale no tak, jsem snad jediný, kdo si myslí, že je to ta nejúžasnější věc?
Dobrá, nechcete alespoň vědět, co se s nimi stalo?
Jak přežili a vytvořili společnost?
- Jak malý jsi hodně hrál Sim City, co? - Tohle je spíš jako Sim Earth.
No tak, musíme s těmi lidmi promluvit.
Stále žádné známky dronů?
- Ne, v tuhle chvíli bychom měli být v bezpečí. - Vidíte?
Ale prosím nezapomeňte, proč jsme vlastně vystoupili z FTL.
Jo, vápenec pro čističky, vím.
Dobře tedy.
Ahoj všichni, tohle jsou Jason a Ellie.
- Ahoj. - Ty jsi Eli Wallace. - Jo.
Chloe Armstrongová,
Camile Wrayová.
- Rádi vás poznáváme. - Ani nevím, jak je tohle možné.
Všichni jste mrtví, už tisíce let.
Ano a ne. Je tu skvělé vysvětlení.
Odkaz tvrdí, že se Destiny může někdy vrátit.
Mé druhé já mohlo uhodnout, že jsme se vrátili v čase.
Musíte se setkat s ostatními. Osada není daleko.
- Fajn, veďte nás. - Zavolám jim, ať vědí, že jsme na cestě.
- Máte vysílačky? - Samozřejmě.
Tomu nikdo neuvěří. Budou pořádně překvapení, až vás uvidí.
Tohle je naprosto bezvadný.
Když jste nám řekli, že jste přišli branou, mysleli jsme, že jste z Novu.
- Co je to Novus? - Planeta, kde jste před 2 000 lety založili naši civilizaci.
- Tohle není ono? - Tohle místo? Ne.
Naši lidé jsem přišli jako jedna z několika expedic
vyslaných hledat životaschopné světy.
- Takže cestujete bránou? - Cestovali jsme.
Ale pak se něco stalo a už jsme se s Novem nemohli spojit.
- V dosahu nejsou žádné brány. - Takže jste tu uvízli.
- Jak je to dlouho, co se to stalo? - Ještě než jsme se s Jasonem narodili.
Je to tímhle směrem.
Ahoj.
Hej, to je v pořádku. Nebojte se.
Ahoj.
- Neuvěřitelné. - Toto je Yaozu.
To bylo jméno mého otce.
Jsem Camile Wrayová.
- Je mi ctí vás poznat. - Nápodobně.
Prosím, pojďte dál.
Děkujeme vám.
Mohu vám představit Landona, Abigale a Betty?
- Hoj. - Ahoj. - Nedali byste si čaj?
Ano, jistě, děkujeme.
- Posadíte se? - Jistě, proč ne?
Sezení je dobré.
- Děkuji vám. - Děkuji.
V reálu jste ještě pohlednější.
Betty se zdá milá.
Je to vynikající.
Děkuji.
Většina z nás, včetně mě,
si nikdy nemyslela, že tento den nastane.
Ellie říkala, že odkaz mluvil o návratu Destiny.
Pokud je to nějaký druh historické písemnosti,
- rád bych se něj podíval. Kdybych mohl přijít na... - Elii!
Na to je čas.
Vy máte na nás otázky a my máme zase otázky na vás.
Ale nejdříve mě nechte začít prastarými slovy pozdravu:
"Maahn sih yuh yi.", která znamenají...
Přibližně...
Nechť se všechny věcí vyvíjí tak, jak si ti, kteří to slyší, přejí.
Správně.
V té osadě je přibližně 100 lidí
a pár dalších je roztroušeno v blízkosti brány.
To není moc velká civilizace.
Tvrdí, že Novus, planeta, ze které pocházejí,
má populaci v milionech.
A vypadá to, že jsou technologicky dost rozvinutí.
Očividně měli na začátku výhodu. Myslím tím naše znalosti.
Věděli, že se vrátili v čase?
Ne, ale vypadá to, že mé druhé já mělo za to, že je to možné.
Napsal jsem, že se Destiny může jednoho dne vrátit.
Přesto museli být dost překvapení, když vás viděli.
- Jak dlouho tam byli? - 30 let.
Hledali další obyvatelné planety, protože jejich domovský svět
byl sužován nějakými...
přírodními katastrofami. Sopky, zemětřesení, tak něco.
Nevím, říkali, že se to dost zhoršovalo.
A bylo tam značné politické napětí.
- To není překvapivé. - Ne, to ne, ale všimněte si tohohle.
Na Novu byly dva hlavní státy.
Každý založený na odlišné politické filosofii.
Všichni z expedice byli z jednoho státu nazvaného Tenera.
Řídili se učením té knihy, Odkazu,
kterou očividně napsali někteří z nás.
Počkej, Tenera, to je anticky.
- Znamená to "Země mladých". - Nebo "Youngova země".
Byla tam také druhá skupina zachráněných,
kteří mé druhá já vinili z toho, co se stalo.
Věřili, že Rush je stále na palubě Destiny
a jednoho dne přiletí a zachrání je.
Nakonec se z něj stalo něco jako postava zachránce.
- Odtrhli se a založili si vlastní stát. - Nech mě hádat - Rusko?
Vtipné.
- Nazvali ho "Futura". - Opravdu?
- Co je špatného na Futuře? - Je to hloupé jméno.
- Jo? Proč je to hloupé? - Vypadá to...
...že to byl jeho nápad.
Lidé, které jsme potkali, věří, že hvězdná brána na Novu
byla buď poškozena nebo zničena v průběhu pozdějšího zemětřesení.
Takže o tom, co se stalo na jejich planetě, nemají nejmenší ponětí?
Ne.
A podívejte se na tohle. Je to databanka.
Kompatibilní s technologií Destiny.
Jsou tam kopie Kino nahrávek,
které uprchlíci natočili během prvních několika let na planetě.
- To jsme my. - Ti druzí my.
Zdá se, že pro lidi na Novu je původní Kino posvátný artefakt.
Něco jako Svitky od Mrtvého moře.
Podívejte se, získáme ty zásoby, co potřebujeme, nebo ne?
Jo, pomáhají nám shromáždit všechno možné.
Dobrá, pak z toho možná nakonec vzejde něco užitečného.
Nemůžu uvěřit, že jsi pomáhal vybudovat stát
na základě naděje, že on přijde a zachrání tě.
- Ja zase nemohu uvěřit, žes ji pojmenoval Futura. - Drž hubu.
Ale vážně, není to font?
Dobře, tohle sem.
Zdravotnický materiál, jídlo, jídlo. Dobře, mockrát vám děkuji.
Tohle je také pro Beckera.
V místnosti s bránou je vytvořené stanoviště.
Udělejte to.
Skladiště. Hydroponika.
Položte to tam.
Tohle je náš můstek.
- Tohle je úchvatné. - Řekl "úchvatné".
- Ráda bych vám představila Dr. Rushe. - Ahoj.
Vlastně zrovna odcházím.
Můžete tu zůstat jak dlouho budete chtít, věřím, že doktoři Volker a Parková
mají mnoho historek, kterými vás zaujmou.
Je všechno v pořádku?
Někteří méně osvícení z našeho lidu věří, že je to démon,
který z lidem vyrve duše a vezme je do pekla,
kde budou trpět po celou věčnost.
Je zvláštní, jak se věci v průběhu času pokroutí a zveličí.
- Zatímco lidé ne. - Není tak špatný.
Mnoho Futuranů ho uctívá jako boha.
To mu nebudeme říkat.
Myslela jsem, že jsi říkal, že je to kompatibilní.
Nic nikdy nefunguje tak, jak má.
Je to tam.
To je to místo, kde začneme od začátku.
Je těžké si to představit, ale jednoho dne, doufejme,
zde všude bude jedno velké město.
Včera večer jsme hlasovali, jak pojmenovat tuto planetu.
Navrh jsem, aby to bylo anticky. Volker řekl "Novus Mundus",
což znamená "Nový svět".
Jak příhodné. Mundus se nikomu moc nelíbil.
Krom Volkera.
Přesto... Novus nakonec zvítězil,
což je trochu zvláštní. Protože to znamená jen "nový".
Jako, nový co?
Hádám, že nové všechno. Takže je to Novus.
A jsme zpět v mísnosti s bránou.
- Ta loď je skvělá. - No, má své mouchy.
- Děkujeme, že jste nás provedla. - Rádo se stalo.
A děkujeme vám za vaši pomoc při shromažďování zásob,
v budoucnu nám hodně pomohou.
Při zodpovídání našich otázek jste byla milá a trpělivá.
Bylo mi potěšením.
Chtěli bychom vás požádat o jednu věc.
- Jistě, co je to? - Vezmete nás domů?
Nemohli jsme vytočit bránu,
ale to neznamená, že byl celý Novus zničen.
- Jen nefunguje brána. - Loď by nás tam mohla vzít.
- Vás všechny? - Měli jsme vybudovat kolonii,
ale jen s pomocí našeho světa a otevřenou branou
poskytující neustálou podporu a zásoby.
- Rozumím, ale... - Přežíváme, ale jen stěží.
Prošli jsme velkým utrpením.
Je těžké uvěřit, že víra Futuranů by mohla být tak blízko pravdy.
Ale jste tady. Vy všichni.
Přišli nás zachránit.
Neměli bychom se pokusit jim pomoci?
Zapomeňte na vztahy. Jsou to lidské bytosti.
Představte si obrácenou situaci, kdybychom my žádali o pomoc je.
A my žádali. Navzdory tomu, že mají stěží dost pro své vlastní přežití,
pomohli nám shromáždit vše, co potřebujeme, dokonce více.
Ano, protože si mysleli, že jim pomůžeme z téhle planety.
Opravte mě, pokud se mýlím, ale i kdybychom chtěli,
tolik lidí na palubu vzít nemůžeme.
Na základě adresy jsem přišel na to, kde Novus je.
Trvalo by nám týden se tam dostat a ano, výpočty jsem udělal.
S vápencem, který jsme na planetě získali,
bychom to měli zvládnout ještě než se atmosféra na lodi stane toxickou.
Ano, ale bez rezervy.
Co se stane, když se tam dostaneme a žádný nenajdeme?
Uvízneme. A to nemluvím o spotřebě jídla a vody.
Ti lidé byli pokročilí už před 30 lety, teď by mohli být ještě dál.
Nebo by nám dokonce mohli pomoci obnovit loď do její plné funknční kapacity.
Nebo všichni zemřeli při pozdějších zemětřeseních.
Vědí v první řadě, co bylo vlastně příčinnou těch problémů?
Podle Yazoua vědci začínali pracovat na teorii ještě před zahájením expedice.
Měli důkaz pro tvrzení, že se k jejich soustavě blíží
- samotářská černá díra. - Beru to jako špatné znamení.
Výsledné slapové síly by mohly celý systém rozervat.
Takže bychom mohli použít všechny naše zásoby a nenajít žádnou planetu.
Ještě se to nemuselo stát.
- Může to trval stovky let. - Prosím, nezapomínejte,
že stále nevíme, jak nás ty drony vysledovaly.
Dokud na to nepřijdeme, naší nejlepší obranou
je strávit mimo FTL co nejméně času můžeme.
To poslední, co teď potřebujeme, je zbytečné čerpání našich zdrojů.
Planetu máme po cestě. Takže to zkontrolujeme.
Pokud jsou naživu, možná jim můžeme pomoci opravit bránu
a oni pak mohou zachránit vlastní lidi.
- To je vaše konečné rozhodnutí? - Dokončeme nakládání zásob.
- Eli, vypadni s tím! - Promiň, promiň.
Ano, už je to tu.
- Při další kontrakci tlač, ok? - Dobře. - Bude to v pořádku.
Pořád tlač! Pořád tlač!
- Pořád tlač! - Tlačím! Kde je?
Matt říkal, že zkoumali místo pro nový zavlažovací kanál.
- To bylo před několika hodinami. - Bude tu, jasné? Soustřeď se.
- Dobře. - Zhluboka se nadechni a zatlač.
Teď.
- Hej. - Ahoj.
- Nechtěla jsem, abys o to přišel. - Ne, ne, jsem tu.
Všechno bude pořádku.
Cítím hlavičku dítěte.
Při další kontrakci jednou pořádně zatlač, ok?
Je to kluk.
Kluk.
První dítě narozené na Novu.
Je krásný.
Už tu žijeme 10 let.
Našemu malému městu se daří.
Někteří z nás dokonce mají děti.
Někdy to byl boj, ale...
byla to tak trochu zábava,
nacházet způsoby, aby tohle fungovalo.
Přál bych si, aby máma viděla, co jsem dokázal,
aby potkala svého vnuka.
Jen toho mezi tím vším lituji.
Pamatuji si, že když jsme sem prvně přišli...
No, teď mi to připadá jako věčnost.
Měli jsme toho velmi málo, a bylo to velmi těžké, ale...
myslím si, že nás to stmelilo. Všechno, co máme,
jsme postavili vlastníma rukama.
A nyní stojíme na rozcestí.
Někteří z nás se chtějí rozdělit, jistě, my...
Máme své problémy, jsme rozdílní, ale nesmíme ztratit perpektivu.
Jako váš vůdce jsem nemusel být dokonalý,
to vím, ale vím, že...
jsem dělal, co bylo v mých silách, a že jsem vytrval.
Jako skupina...
přežijeme.
Budeme prosperovat, dokud budeme mít na paměti, nad vším ostatním,
že se navzájem potřebujeme,
a že si musíme pomáhat.
To tady a teď nic nemění.
Myslel jsem, že by to mohlo změnit vaše rozhodnutí,
když uvidíte, že oni jsou my.
Ať sebevíce chceme ignorovat jejich problémy,
jsme všichni lidské bytosti.
Jsme za sebe navzájem odpovědní, ne?
Naneštěstí to, co bychom měli udělat a co můžeme udělat, jsou příliš rozdílné věci.
Zastavíme se u jejich rodné planety...
a uvidíme, co se stalo.
- Rád bych se rozloučil. - Jistě.
Není to tak, že bychom nechtěli pomoci,
ale je to otázka zdrojů.
Je vás tu příliš mnoho, loď je poškozená.
Je mi to tak líto.
Takže se zdá, že Futurané se nakonec mýlili.
Přál bych si, abychom to věděli dříve.
Mohli jsme se vyhnout generacím konfliktů.
Můžeme být schopní bránu na Novu znovu zprovoznit.
Pokud ano, vytočíme vaši adresu a dáme vám vědět.
Budeme čekat.
- Co to bylo? - Eli? - Nevím.
Támhle!
- Ó můj bože. - Co? Co to bylo?
Musíme se odsud hned dostat!
- Máte bezpečný úkryt? Jeskyni? - Ne blízko.
- Musíme se dostat k bráně! - Musíme ty lidi evakuovat, hned teď.
- Tomu nerozumím. - Blíží se! - Běžte! Běžte!
Běžte! Pospěšte si!
Jasone, okamžitě odveď všechny k bráně!
- Hlášení! - Velitelská loď právě vystoupila z FTL.
- Můžeme skočit? - Jo, můžeme.
Brody, tady Young, vytočte planetu. Ať se Scottův tým okamžitě vrátí.
Právě nás vytočili, drony útočí i na planetu.
Scott žádá povolení evakuovat místní na Destiny.
Řekněme mu, ať pokračuje. Zadržíme je co nejdéle.
Poběžte! Poběžte!
Běžte!
Rychle! Musíme jít!
- Ani náhodou! - Ne, dokud nejsou v bezpečí!
Běžte!
Dobrá lidi, pokračujte skrz!
Pokračujte, nezastavujte!
- Jak nás ksakru našli? - Nevím.
- Doleva! Doleva! - K zemi!
- Víc nevydržíme. - Plukovníku, ztratili jsme spojení s planetou.
- Scottův tým se ještě nevrátil. - Vytočte je, zjistěte, co se stalo.
- Zkoušeli jsme. Brány se nespojí. - Brána hlásí, že je mimo provoz.
To bychom měli, musíme zmizet.
- Skočte. - Plukovníku! - Udělejte to!
Nerad to říkám, ale uvízli jsme tu.
I když nemůžeme použít bránu, Destiny se pro nás stále může vrátit.
- Co? - Útočili i na ně, loď byla už tak poškozená.
I kdyby se z toho dostali, nebudou to moci riskovat.
- Ale drony zmizely. - Ale to oni nevědí
a bez brány jim to nemůžeme říct.
- Co byly ty věci? - Robotické lodě. Bez pilotů.
Armáda dronů
naprogramovaná najít a zničit jakoukoli cizí technologii.
Zničili naše generátory a vysílače s dlouhým dosahem.
Byly postaveny, aby vyhrály válku mezi dvěma mimozemskými rasami.
Po válce byly zbraně opuštěny.
Proč by šly sem?
- To může být naše vina. - Před nějakou dobou jsme se s nimi setkali.
Od té doby nás zřejmě sledují.
Mysleli jsme, že jsme je setřásli, ale zjevně ne.
- Jdou po Destiny. - To stále nevysvětluje,
jak nás tady našli.
Brána.
Aktivní brána je ohromná subprostorová událost.
Museli najít způsob, jako ji objevit na velkou vzdálenost.
Říkali jste, že v okolí jsou další osady.
Mají také generátory a další technologie?
Musíme je varovat.
Na to už je asi pozdě.
Musí to být aktivní brána. Kdykoli vystoupíme z FTL, vytáčíme.
Subprostorem jsem vysílali naši pozici.
To jediné vysvětluje, proč zaútočili na planetu i Destiny ve stejnou dobu.
Takže dokud nebudeme vytáčet, jsme v bezpečí.
Ale brána je naše zásobovací linie.
V mezidobí můžeme používat raketoplán.
Schopnost dronů odhalit aktivní bránu musí mít nějaký limit.
Musíme to spočítat, ale souhlasím. Jednou budeme moci bránu znovu použít.
Dobrá. A co tým na planetě?
- Ani nevíme, jestli jsou naživu. - Neměli bychom to zkusit?
A riskovat loď i všechny na palubě?
Má pravdu.
Poslyšte, je mi to líto, ale... nevracíme se zpět.
Camile říkala, že jsi tady. Co děláš?
Měl jsem nápad. Chtěl jsem něco zkontrolovat.
- Předpokládám, že tahle věc už vytáčet nebude. - Ne.
- Takže, co máš v plánu? - Brány používají subprostorové vysílače s krátkým dosahem.
Tahle informují Destiny o stavu před tím, než zpomalí a vytočí adresu.
Myslel jsme, že bychom toho mohli využít.
Poslat zprávu, že drony jsou pryč, že nás mohou bezpečně vyzvednout.
Nepřivolá ten signál drony zpět?
Rád bych řekl, že ne.
Signál je tisikrát slabší, než událost vyvolaná aktivním spojením.
- Ale nemůžeš si být jistý. - Je to promyšlené riziko.
Dostane se ten signál k Destiny, pokud je tak slabý?
Už patrně skočili do FTL.
Měli by ho zachytit, pokud nejsou moc daleko.
- Takže je to naprosto ubohý pokus. - No...
...tak nějak.
Ještě jsem ani nepřišel, jak poslat zprávu. Můžu tu...
hloupou věc akorát zapnout a vypnout.
- "Mundus"? - Jo.
Je to antický výraz pro "svět". Novus Mundus. "Nový svět".
- Zní to hloupě. - Jo, a Futura zní skvěle.
- Očividně je to věc názoru. - Je to font.
- Co tu máme? - Nejsme si jistí. Podívejte se.
Právě to začalo takhle blikat. Nejsme si jistí, co to znamená.
Já jsem.
Tady Young. Rushi, Chloe, potřebuji vás na můstku. Hned!
Je to morseovka.
- Dobré ráno. - Dobré ráno.
Začínám mít dojem, že se tu budeme muset natrvalo usadit.
- Ještě jeden pokus. - Eli! Hej!
- Zvládl si to! - Zvládl? - Fungovalo to.
Jak to víš?
Dokázal si to!
Plukovník Young říkal, že ty lide bereme domů.
Omlouvám se. Díky.
Vím, že jsem chtěl těm lidem pomoci, ale upřímně, jsem rád,
- že už jsme skoro tam. - Myslím, že to byla skoro zábava.
Tohle Rushovi neříkej. Je mrzutější než obvykle.
Říká, že množství CO2, co produkují, vyrovnalo vápenec, co jsme přinesli.
Až odejdou, budeme tam, kde jsme byli.
- Někteří z nich by tu chtěli zůstat. - Vím. Myslíte, že je Young nechá?
Záleží na tom, kolik jich bude.
Myslíte, že jejich planeta bude v jednom kuse, až tam dorazíme?
Naprosto. Podle jejich popisu seismické aktivity
bych řekl, že mají roky, než to bude kritické.
Já nevím, už před 30 lety to bylo tak špatné,
- aby vyslali expedice. - A co politika?
Zaslechla jsem některé mluvit a zdá se, že se situace dost zhoršovala.
Obě strany zřejmě měly jaderné zbraně.
K tomu nikdy nemohlo dojít.
Ale čelili stupňujícím se přírodním katastrofám, tlaku na zdroje...
A to je mohlo stejně snadno stmelit.
Lidi, jsou to naši potomci.
Předali jsme jim všechny naše znalosti, naše porozumění...
A očividně i některé naše neshody.
- Poručíku. - Pane.
Zanedlouho vystoupíme. Jakmile budeme v dosahu, poletíte první průzkum.
Ano, pane. Připravím raketoplán.
- Pokud vám to nevadí... - Povolení uděleno.
Děkuji vám.
Za chvíli vstoupíme do atmosféry.
- Žádné rádiové signály. - Jo.
- Všiml jsem si toho. - Měli být pokročilí, ne?
- Takže? - Vstupují do atmosféry.
Prolétáme něčím, co vypadá na silnou vrstvu hmoty z drobných částic.
Prach a popel.
Dostávám údaje o teplotě povrchu.
- Tam dole je docela zima. - Ó můj bože.
- Nukleární zima. - Mraky se trhají, za chvíli bychom měli něco vidět.
Páni.
Co je to?
Je to město.
Obrovské, moderní město. Naprosto nedotčené.
To je neuvěřitelné.
Nezaznamenávám žádnou radioaktivitu.
Vlastně nezaznemenávám vůbec žádné EM vlnění.
- Ach ano. - Co?
No, vrstva prachu a popela, blokující sluneční světlo, snižující teplotu.
- Je jen jedno možné vysvětlení. - Extrémní sopečná činnost.
- Supervulkán nebo horší. - Ne zrovna nukleární zima,
ale stejně ničivé.
Vidíš dole nějaký pohyb?
Ne.
Půjdu níž abychom se podívali zblízka.
Pane, právě jsem provedli nízký přelet nad městem, včetně předměstí.
Nevidíme žádné stopy po lidech, žádný dým z požárů, žádné stopy ve sněhu.
Nic.
Vypadá to, že už tu pořádně dlouho nikdo nebyl.
Ale žily tady miliony lidí.
Kde všichni jsou?
= StarGate Translation Team = ©2011