Možná brzy odhalím pravou podstatu mise Destiny.
Celou tu dobu jste měl loď pod kontrolou!
- Proč jste nikomu nic neřekl?! - Lucianská aliance plánuje útok na Zemi.
Zabil jsem Rileyho, udusil jsem ho vlastníma rukama.
Jste dobrý velitel.
Jediným úkolem je dostat tyhle lidi domů.
Nikdy to nebylo o tom dostat se domů. Jde o to dostat nás tam, kam směřujeme.
Tak zní cíl mise.
S Ginn jsme přišli na to, jak vytočit devátý symbol zpět na Zemi,
- zatímco se Destiny bude nabíjet z hvězdy. - Počkejte tři vteřiny, pak mě následujte!
Spojení se zdařilo, ale vy jste jediný, kdo dorazil na Zemi.
- Jste Matthew Scott. A vy Ronald Greer. - Odkud znáte naše jména?
- Netuším, jak je tohle možné. - Jejich civilizaci
před 2 000 lety založila posádka Destiny.
- Co je Novus? - Planeta, kde jsme založili naši civilizaci.
Ale pak se něco stalo a už jsme se s Novem nemohli spojit.
- Vezmete nás domů? - Vidíš dole nějaký pohyb?
- Ne. - Ale žily tady miliony lidí. Kde všichni jsou?
Plukovníku?
TJ.
Ne.
Jsem Chloe.
Kde... kde je Steven?
Jsem tady, tati.
Sára je na cestě, bude tu každou chvíli.
Vím, že bude.
Popel.
Právě jsme dokončili průzkum centra. Je to tu úplně opuštěné.
- Kvůli padajícímu popelu se těžko dýchá. - Takže je tam nechat nemůžeme.
Nechci, abyste se tam zdržovali, kdyby to mělo být nebezpečené.
Ano pane, ale Yaozu nás zavedl ke vchodu do podzemnímu komplexu.
Je to něco jako obrovský protijaderný kryt.
Kdo ví, nějací lidé tam mohli vydržet. Měli bychom to zkontrolovat.
- Buďte opatrní, planeta není stabilní. - Rozumím, ale máme problém.
Dveře jsou neprodyšně uzavřené a taky silné. Zkusili jsme je odpálit s C-4,
použili jsme i zbraně raketoplánu, ale bez úspěchu.
Můžeme použít hlavní zbraň Destiny a udělat do nich díru.
- Jasně, a zničit tak celý komplex. - Snížíme tedy výkon.
- Na 60%. - Dveře jsou dost silné
a vlastní kryt je desítky metrů pod zemí.
Řekl bych, že za pokus to stojí.
Jo.
Dobrá, pošlete nám souřadnice.
Mám zaměřeno.
Poručíku, jsme připraveni střílet. Jste mimo oblast střelby?
Ano, pane. Palte.
Poručíku?
Plukovníku, jsme na místě.
Pěkná rána. Fungovalo to.
Ještě má elektřinu. To je dobré znamení.
Můj otec tady dole pracoval. Někdy mě vzal s sebou.
Pamatuji si, jak jsem těmito chodbami jako dítě běhal.
Haló?
- Co je tohle za místnost? - Teneranský archiv.
Je tady uložena kompletní historie našeho lidu.
Doufejme, že nám řekne, co se jim stalo.
Stargate Translation Team uvádí: 02x18 - Epilogue
Překlad: Amper, iifa, TheFlyingman
Časování: Amper, Xeetty
Korekce: iifa, Pomeranc, Xeetty
Rip: Stargate.Universe.S02E18.720p.HDTV.x264-DIMENSION Verze: 1.00
- Co to ksakru je? - Nemám ponětí.
- Tohle není Země! - Zjevně se něco pokazilo.
Dobrá, Greere, Jamesová, sestavte týmy, musíme najít úkryt.
- Kde je Telford? - Neprošel.
- Proč? Co se s ním stalo? - Nevím.
- Přinesl jsi Kino? - Vím, že jsme neměli... - Najdi planetu!
- Můžeš vytočit Destiny? - Je pryč!
- Dobrá, všichni buďte v klidu! Nikam nechoďte! - Vypni to!
První nahrávka uložená v Teneranském archivu.
Před 2 000 lety.
Pořád se to snažím pochopit. Podíváme se, co tu ještě mají.
Komunikace funguje. Měli bychom moci mluvit s Destiny. Stiskni to tlačítko.
- Tohle? - Jo.
Plukovníku, tady Scott. Slyšíte mě?
- Ano, slyšíme vás. - Jsme v jedné místnosti archivu.
Je jich tu několik, na více patrech.
- Stále žádní lidé? - Ani duše.
Aspoň máme elektřinu. Síť je napájená kombinací
solární, větrné a geotermální energie.
- Stojí něco za záchranu? - Hromady.
Našli jsme Testament, o kterém mluvili, celý Teneranský archiv.
Tisíce nahrávek z Kina, historických dokumentů,
detailní popis našeho prvního příchodu z Destiny.
Nic, co by nám teď bylo k užitku. Máme loď plnou lidí,
potřebujeme zásoby pro systém podpory života.
Je tu sklad jídla. Konzervy, příděly pro přežití.
Dobrá, použijeme raketoplán, abychom dostali zásoby na Destiny.
- Měl byste to jít dolů zkontrolovat. - Dobrá.
- Pravidelně mě informujte. - Ano, pane.
Plukovníku! Lidé začínají omdlévat.
- Atmosféra je příliš řídká. - Máme 4 adresy.
- Začněte vytáčet. - Hej, počkejte! Co když...
...co když jsou horší, než tahle? Nemůžeme tam jít naslepo.
- Prostě pošleme Kino jako první. - Cože? Máme víc, než jedno?
Vlastně 6. Nebyl jsem jediný, kdo se rozhodl jedno propašovat.
Začněte vytáčet!
Dolů je to štreka, co?
- Jo, cestou mi praskalo v uších. - Aspoň hudba se mi líbila.
- Takže tohle je místnost archivu. - Jo, ta hlavní.
Nad námi je 5 dalších. A nad nimi jsou
ubikace, technické a jiné zásoby, sklad jídla.
- Scott s Greerem už to tam prozkoumávají. - Kam jdete?
- Za nimi. - Nepotřebují pomoc. Young dolů posílá...
- Plukovníku, tady Scott. Ozvěte se. - Pokračujte.
Tahle planeta vypadá dobře. Můžete začít posílat lidi.
Rozumím.
No, tak tohle je ono. Náš nový domov.
Planeta, o které ví jen Bůh.
- Je tu hromada dat. - Vypadá to, že dokumentovali vše.
Je snazší vědět, kam směřujete,
když víte, co je za vámi. Eli Wallace.
Bude trvat léta, než se tím vším prohrabeme.
Vezmeme to zpět na Destiny.
No, ty jednotky jsou zabudovány přímo do konstrukce stavby,
takže si nemyslím, že je budeme moci fyzicky přemístit.
Tak nakonfigurujeme uplink a data odvysíláme.
Napadlo mě to samé.
Brody...
Brody.
Omlouvám se. Nevadí, když tohle udělám?
Možná bych to měl udělat já.
Konec konců jsi zakladatel nepřátelského národa.
Futura.
- To je hloupé... - Nechte toho s tím jménem.
- To je všechno. - Někdo pronesl...
Nějaké oblečení, sponky do vlasů, šátky. Všechno to třídíme.
- Moc toho není. - Musíme si s tím vystačit,
dokud nás Rush neobjeví a nepřiletí s Destiny tak blízko,
- abychom mohli použít bránu. - Vážně? - Adame...
- Destiny je pryč. Zničená. - To nevíme jistě.
To nevíme. Stejně jako nevíme, jestli je tohle přítomnost.
Vytáčeli jsme ve hvězdě. Mohlo to zasáhnout sluneční erupci.
Mohli jsme se posunout zpět v čase, nebo dopředu. O dny, měsíce, roky...
Faktem je, že teď jsme uvízli tady, na kdo ví jak dlouho, takže...
...potřebujeme postavit přístřeší, najít jídlo. Pohněte sebou.
Rushi, pojďte se na to podívat.
2 000 let na druhém konci vesmíru
a sušené hovězí to vydrží.
Tak tady jsi.
Eli a ostatní se snaží přijít na to, jak nahrát archiv na Destiny.
Kdybychom se to snažili pročíst tady, tak se odsud nikdy nedostaneme.
- Co čteš? - Jsou tady tisíce knih.
Spousta učebnic, matematika, věda. Všechny je napsal Eli.
Odpadlík z vysoké.
- Takže tu sedíš a čteš si učebnice? - Ne, našla jsem můj deník.
Já vím, je to ujetý.
Můj první zápis, když jsme se dostali na planetu.
"Vzduch je fajn, je tu spousta stromů a pitná voda, stejně jako na Zemi.
Uběhly dva týdny a konečně máme jméno pro náš domov - Novus.
Znamená to "nový." Snažíme se zabydlet a postavit pořádné přístřeší.
Pořád ještě nespím klidně.
Nemyslela jsem si, že to někdy řeknu, ale chybí mi Destiny."
Podívej, už jsem ti říkal, že se tam nemůžeme přesunout.
Proč ne, není to daleko. Je to tam rovné, otevřené, se spoustou místa.
Protože je to záplavová oblast. První déšť a vyplaví nás to.
Tady jsme dobře chráněni.
Na úbočí kopce, v závětří, je tu spousta stromů, můžeme postavit přístřeší...
Jak? Nemáme žádné nástroje.
Z jednoho pramene na planině prosakuje hydroxid železitý.
Zdroj železa.
Mělo by nám to pomoci do začátku s výrobou základních nástrojů.
Pak už by to mohlo jít rychle.
Pořád si myslím, že by byl dobrý nápad podívat se po lepším místě...
Víš ty co, byl to tvůj dobrý nápad, díky kterému jsme uvízli na téhle planetě.
Cože?
- Souhlasil jsi s tím... - Jsme tady, protože tvoje výpočty...
Oba hned přestaňte. Nebudeme to znova rozebírat.
- Rozhodnutí padlo, zůstaváme zde. - Pane, musíme postavit plot.
Je tu divoká zvěř. Při našem průzkumu jsme viděli pár nepěkných potvor.
- Skvělý. - Mám na hlídce několik lidí, ale...
- ...hodně rychle nám dochází munice. - Všichni býti chcem, radši za plotem.
To zní dobře. Co se do toho pustit. Jdeme na to.
Je to úžasné.
Přišli jsme sem skoro s prázdnou
- a o dva tisíce let později... - Naše děti si vedly dobře.
Chtěla bych si přečíst i ten zbytek.
Vidět kdo s kým skončil.
Pod stůl!
Lidi?
Možná bychom měli s tím přenosem dat trochu pohnout.
- Není vám nic? - Ne, jsem v pohodě.
- Sakra, nesnáším zemětřesení. - Jo? Tohle bylo moje první.
- Greere, tady Scott. Jste tam nahoře v pořádku? - Nikomu nic není.
Posíláme dolů další lidi, aby pomohli se zásobami. Musíme zrychlit.
Rozumím.
"Šest týdnů na planetě.
Dařilo se nám docela dobře. Až dodnes."
Zahradničíš?
Sázím semínka z toho ovoce, co našli Scott a Greer.
Uvidíme, co z toho bude.
TJ!
"Volkerův stav se zhoršuje. TJ neví, co s ním je.
Myslí si, že by mu mohli selhávat ledviny, ale bez jakéhokoliv lékařského vybavení
si nemůže být jistá. Nemůže mu nijak pomoct.
Dnes jsme měli první pohřeb.
Doktora Dalea Volkera."
Poslyšte, právě se ozval poručík Scott.
Raketoplán je naložený a připravený tě vzít na Destiny, abys spustil přenos.
Je to malé říznutí, ale možná to bude potřebovat pár stehů.
- Jsem v pořádku. - Budete, jen co vás dám dohromady.
- Málo odpočíváš. - Jako každý.
- Ostatní si z tebe berou příklad. - Co to je? Čím to sešíváš?
To je šlacha jednoho zvířete, které zabil Greer.
Ačkoli na jehle by se dalo ještě zapracovat.
Nic lepšího nemohl Brody tak narychlo vyrobit.
- Jsi v pořádku? - Jo.
Při všem tom budování musí být lidé víc opatrní.
Nepřehánět to a vědět, kdy si odpočinout.
Jo, budu na to myslet.
Tak, a už to je. Buď opatrný a sleduj to kvůli infekci.
Jasně. Sakra...
- Jsi v pořádku? - Jo, jsem.
- Jsem v pohodě. - Poslouchej...
...nikdo tě z ničeho neobviňuje.
Co se stalo, stalo se.
Jsme tady.
Máme před sebou celý svůj život. Užij si ho, co nejvíc můžeš.
- Je to tak jednoduché? - Ne.
Ale štvát se každý den ničemu nepomůže.
Brána byla zničena při jedné z erupcí. Před desítkami let ji pohřbila láva.
Většina lidí planetu opustila dříve, než se to stalo,
ale poté si museli najít jiný způsob úniku.
Obě země si uvědomily, že mají větší šanci na přežití,
pokud budou spolupracovat. Začli tedy sdílet zdroje a postavili lodě.
Ohromné lodě. Sice bez FTL pohonu,
ale umožňovaly evakuaci zbytku populace.
- Kam odletěli? - Na jednu z planet,
na kterou předtím poslali expediční tým.
S Destiny v FTL je to cesta na 10 dní,
ale s jejich loděmi jim to bude trvat několik set let.
Dobře, že na tom spolupracovali.
Hele, vlastně jsme si nikdy pořádně nepromluvili.
Netrap se tím. Jsem v pohodě.
Vidíš, v takových chvílích, vždycky něco podělám.
Je to takový druh obranného mechanismu.
Těžko se to vysvětluje.
Není to vůbec těžké.
Ztratil jsi všechno, na čem ti kdy záleželo,
tak se snažíš zajistit, aby se to nestalo znovu.
Matte, tohle je pro tebe významný krok.
Jsem na tebe hrdá.
Měl bys na sebe být hrdý.
Ale stejně. Pochopím, když nebudeš chtít přijít.
Děláš si srandu? První svatba na Novu?
Camile upeče koláč, takže...
Nenechala bych si to ujít.
"Dnešní den na Novu byl dobrý.
Dosud ten nejlepší."
Takže, všichni se párují.
Matt a Chloe jsou svoji.
Šušká se, že Varro chodí s Jamesovou. Jak by ne.
TJ právě porodila syna, pojmenovala ho Steven,
po svém otci.
Jo, všichni se dávají dohromady.
Až na mě.
A Brodyho.
Tady Eli, už je na lodi Volker?
- Jo, jsem tu. Jsi připravený? - Všechno je připraveno.
Právě zahajujeme přenos.
Elii, podívej se na tohle!
V té továrně, ve které stavěli mezihvězdné lodě,
je podle tohohle ještě jedna loď.
Ještě nebyla dostavěná, když opouštěli planetu.
- Kolik chybělo k dokončení? - Je funkční? - To nevím.
- Co? - Ukaž se.
No tak, zaznamenávám, jak rosteš. Potom mi za to poděkuješ, vážně.
Pojď.
- V jakém jsi měsíci? - V šestém.
Matt šílí, protože se snaží postavit dům, než se dítě narodí.
Říkala jsem mu, ať se tím netrápí, ale znáš Matta.
- Znamení toho, že z něj bude skvělý táta. - A z tebe skvělý strejda.
A sakra.
Právě jsem si zobrazila geotermální monitorovací data.
Ukazuje se, že jejich teorie je správná. Černá díra vstoupila do systému.
Slapové síly trhají planetu na kusy.
- Je tohle zlomová linie? - Jo, je přímo pod městem.
Velmi aktivní a v malé hloubce. Kůra se ztenčuje, jako tříštící se sklo.
Magma vyvěrá všude. Už tu nemůžeme zůstat dlouho.
Databáze je ohromná, přenos může trvat dny.
37 hodin s mým kompresním algoritmem.
Doufejme, že to bude stačit.
Dobře. Vedeš si dobře.
- Kde je TJ?! - Eli pro ni šel. Neboj,
neboj se, vedeš si dobře. Miluju tě. Jenom nezapomeň dýchat.
Zklapni a dej mi pokoj!
- Díky bohu. - Dobře, jenom dýchej.
- Já jí to pořád říkal, ať dýchá... - Ne ona, ty! - Aha, jo...
- No teda, právě včas. Už zašla branka. - Co mám dělat. - Pak přestříhneš pupečník.
Dobře, Chloe, naposled zatlač.
Připravená?
Je to kluk.
Nemůžu tomu uvěřit.
Je ze mě taťka.
Máte vybrané nějaké jméno?
Dale.
Rodí se tu děti.
Chloe, Parková,
Jamesová.
TJ a plk. Young už mají dvě, kluka a holku.
Je to dobře, víte, pro budoucnost naší osady.
Ale stejně si někdy...
Je to holka.
Matka i dítě jsou v pořádku.
Jsi v pohodě?
Ale, jo, jen jsem unavená.
Jasně.
Já a desátník Barnesová?
Nestálo by to za pokus?
- Rushi? - Jo?
Jak silné?
Parková říká, že 6,2. Dost silné.
Ta linie zlomu, kterou objevili se rozšiřuje.
- Město se do ní hroutí. - Dobrá, tak se mějte na pozoru. Moc se nezdržujte
- až bude potřeba vypadnout. - Nebudeme. Máme to pod dohledem
a zdá se, že tenhle bunkr byl postavený tak, aby hodně vydržel.
Myslím, že jsme v pohodě.
- No a? - No a co?
- Jaké to bylo? - Bylo to pěkné.
Byla to opravdu příjemná večeře.
Ze všech dívek, se kterými jsem si tu vyšla
- se ke mně s přehledem hodí nejlíp. - Tak v čem to vězí?
Nevím.
Asi...
už jsem našla svou spřízněnou duši. Nepotřebuji další.
Stevene, ne, nejez to!
- Tohle nejez... - Tak to bylo o fous. - Jo.
Jsi v pořádku?
Jo...
...jasně.
V záznamech se píše, že v továrně je ještě jedna loď.
Pár kilometrů od města. Nepíše se tu, jestli je provozuschopná, nebo ne,
ale jestli je, pojme celou skupinu potomků.
Dobrá, tak se na ni podívejte.
- Jak to jde s přenosem? - Zatím dobře. Něco přes 900 exabajtů.
Pořád je to jen kapka v moři.
- Bezva, potřebuji, abyste mě vzali zpátky na Destiny. - To nejde,
- letím s nimi obhlédnout tu továrnu na lodě. - Jo, tak mě pak můžete vzít na Destiny.
Příznaky se mi zhoršují. Teď už to...
...zasáhlo i nohy.
Těžko udržím rovnováhu, vrávorám.
A taky když mluvím... Sem tam špatně vyslovuju.
Těžko se mi polyká.
Přála bych si, abych mohla udělat lepší diagnózu, ale...
Vypadá to jako ALS.
Lou Gehrigova choroba.
Tamaro, právě jsem se to dozvěděl.
Tahle nemoc...
To, že ji tvé druhé já dostalo, když přišli na tuhle planetu,
- neznamená, že se u tebe projeví. - Ale jo, znamená.
Není to něco, co můžeš dostat. Mám ji právě teď v sobě.
Můžeš s tím něco udělat? Nějaké léky?
Žádný lék není.
Blížíme se k továrně.
- TJ... - Plukovníku, nemusel jste jít sem dolů.
Volker prochází lékařskou databázi na Destiny,
jestli tam není něco, cokoli, o té nemoci, jasné?
První symptomy se objevily 5 let poté, co jsme přišli na planetu.
Zemřela jsem o několik let později.
Tady Scott. Už tam plk. Young dorazil?
Ano, Scotte, jsem tady.
Právě jsme přelétli nad místem, kde stávala továrna.
Je pryč. Zlom se otevřel přímo pod ní. Je tam lávová řeka.
- Musíme planetu ihned opustit. - Souhlasím. Scotte, dostaňte všechny
na Destiny a pak se vraťte sem dolů. Začneme to tu vyklízet.
Ano, pane, ale co s těmi lidmi na palubě, nejbližší planeta je 10 dní...
Ne, ne, nebojte se, bude to v pořádku.
No, nemáme na vybranou. Musíme všechny dostat zpět na palubu.
Rozumím.
Přenesla se asi tak třetina databáze. Ještě to bude nějakou dobu trvat.
Utneme to dřív. Chci mít všechny co nejdříve na povrchu vůli evakuaci.
Ale plukovníku, pořád je toho tolik, co...
Kryjte se.
- Jste v pořádku? - Jo. - Dobře, běžte na povrch,
počkejte na Scotta s raketoplánem.
Jste v pořádku?
Slyšel jsem ostatní o vás mluvit. Na tu nemoc, kterou máte, máme lék.
- Opravdu máte? - Naši vědci ho objevili před více než 200 lety.
Objevili způsoby, jak vyléčit i dalších choroby. Všechny jsou v archivu.
Rushi, jste zpět na Destiny?
- Jo, jsem tady. - Proč jste mi nic neřekl?
Omlouvám se, nevěděl jsem, že se vám mám hlásit.
Slyšel jste o TJ?
- Jo. - Pátrám v antické lékařské databázi
po čemkoli o ALS a docela by se mi hodila pomoc.
- Je mi líto, teď jsem trochu zaneprázdněn. - Čím?
Něčím naléhavějším. Připojím se k vám, až tu skončím.
Náš syn, Alan, nám právě sdělil tu novinu.
- Jeho žena, Claire, je těhotná. - Prarodiče.
Budeme prarodiče.
- Zase je tu ten čas. - Každoroční rodinné setkání.
Tři děti a pět vnoučat.
Právě jsem dokončila hrubý návrh ústavy.
Lidé na něj reagují dobře.
Tedy z větší části. A vlastně...
...jedno ze skladišť přestavujeme na školní třídu.
Eli učí děti.
Popravdě je v tom docela dobrý.
- Báječný učitel. - Hmm, díky.
Čtyři synové, tři dcery,
patnáct vnoučat.
Jsem unavený.
Všechny ty děti, smějí se a tančí.
Každý tančí.
Ničí mi trávník. Když jsem byl dítě,
více jsme respektovali...
Přistání, pane. Greer a jeho tým přinášejí další dodávku zásob.
Rozumím. Chloe, Wrayová a Yaozu už také míří nahoru.
Vezmi s sebou Brodyho a Parkovou. Všechny ostatní vezmu já.
- Rozumím. - Eli, máš něco?
Kvůli urychlení přenosu jsme museli data zkomprimovat do jednoho souboru,
což znamená, že nemohu hledat nic o ALS, dokud nerozbalíme, co jsme, nahráli,
a to nemůžu udělat, pokud přenos probíhá.
Asi třetinu databáze už máme, takže máme šanci 1 ku 3, že už to tam je.
Čím déle počkáme, tím větší je šance. Podle mě to stojí za to.
"Plukovník Young byl znovu zvolen.
Většina z nás je ráda, ale někteří stále chtějí dělat věci jinak.
Někteří z nich dnes oznámili, že odchází.
Neřekli, jestli zůstanou na Novu, nebo odejdou bránou jinam."
Nejde sem proud, přenos dat se zastavil a komunikace taky...
Šest pater nad námi chybí pořádný kus schodište.
- Scotte, tady Young, slyšíš nás? - Ano, plukovníku.
- Zvládli to všichni? - Všichni jsou v pořádku na palubě.
- Jste v pořádku? - Jo, jsme v pohodě, ale odříznutí.
Výtahy jsou nejedou a schodiště je zničené.
Budeme muset vylézt po žebříku.
Elii...
Super.
Plukovníku, tady Scott, dostali jsme se na podlaží 14.
Schodiště pod námi je zničené. Máme lano, kdybyste ho potřebovali.
- Měli jste být na cestě k Destiny. - Bez vás neodletíme, pane.
Támhle je Eli.
Plošina!
Hoďte nám lano! Právě jsme ztratili Varra.
- Jsi v pořádku? - Jo.
Tak jo, vytáhněte ji.
Máme ji. Házíme vám dolů lano.
Dobrá, tahejte!
Žije.
Tahejte. Teď!
- Kde jsou ostatní? - Naložili jsme je do druhého raketoplánu.
Všichni se držte.
Chloe.
Promiň, Chloe.
Za co se omlouváš?
Že jsem nás nedostal domů.
Přišli jsme, co nejrychleji to šlo.
Sáro.
Jsem tady, tati.
Plukovníku,
my jsme doma.
- Na odfiltrování CO2. - Velmi vyspělá látka.
Mnohem efektivnější, než vápenec. Jen tahle nádoba vydrží léta.
A vy jste toho přinesl celé bedny?
S dalšími lidmi na palubě to budeme potřebovat.
No, za 10 dní je vysadíme na té planetě s lidmi z expedice.
Jo.
- Žere vás to, že? - Co?
Po opuštění Destiny jsme si vedli dobře.
Docela jsme si vystačili...
...i bez vás.
Zlomená žebra, tržné rány, zhmožděniny. Zatím je stabilní, ale...
...můžeme jen čekat, pozorovat.
Pátrali jsme v tom, co se nám podařilo přenést z archivu.
Léčba ALS tam není.
- A co antická databáze na Destiny? - Ani tam zatím nic.
Je to složité, kvůli rozdílným názvům nemocí, postupů.
Je obtížné provést rychlé hledání.
A co ty lodě? Ty, které použily k evakuaci Novu.
Pravděpodobně s sebou vzali kopii archivu, až tam budeme vysazovat lidi...
Ještě tam nebudou.
Ty lodě nemají FTL.
Dorazí tam za asi... 200 let a najít je uprostřed prázdného vesmíru...
Jo...
Ale TJ, přenesli jsme hromady všeho možného.
Spousty ostatních lékařkých dat.
Můžeme se z toho učit, od našich potomků.
Přijdeme na nějakou léčbu.
Vím to.
Chtěl bych vám poděkovat, že jste přišli při této zvláštní příležitosti,
pojmenování naší krásné nové školy.
Můj děda zasvětil celý svůj život tvorbě našeho vzdělávacího systému.
Proto tato škola nese jeho jméno.
Jako ředitel udělám vše, co bude v mých silách, abych pozdvihl jeho odkaz
v bádání a objevování
a předal jej našim budoucím generacím.
A nyní se mnou prosím přivítejte našeho čestného hosta...
Ženu, která byla dvakrát zvolena starostkou, vytvořila naši ústavu,
a je posledním přeživším osadníkem z Destiny.
Camile Wrayovou.
ZÁKLADNÍ ŠKOLA ELIE WALLACE
Nejdříve bych pronesla několik slov na uvítanou.
Wan š' žu i.
Nechť se všechny věci vyvíjí podle přání těch, kteří toto slyší.
Když jsme sem poprvé přišli,
mysleli jsme, že jsme selhali.
že jsme nesplnili misi Destiny.
Ale nyní, když vás tu všechny vidím, jak se usmíváte
a stojíte před touto nádhernou novou školou,
necítím nic jiného, než hrdost.
A úspěch.
Protože jsme objevili,
že naše poslání je, a vždy bude,
cesta samotná.
= StarGate Translation Team = ©2011